Excelence
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/ff/His_excellency_John_Adams%2C_president_of_the_United_States_%28NYPL_b13075511-420472%29.tif/lossy-page1-220px-His_excellency_John_Adams%2C_president_of_the_United_States_%28NYPL_b13075511-420472%29.tif.jpg)
Excelence (z lat. excellentia – převaha, priorita, lahodnost[1]) je čestný titul užívaný pro některé vyšší státní úředníky, členy královských rodin a církevní představitele.
Užití titulu
[editovat | editovat zdroj]Titul Excelence se používá při oficiálním společenském styku pro hlavy státu, premiéry, velvyslance, ministry zahraničních věcí, případně též pro arcibiskupy a biskupy.[2][3] U církevních představitelů se však častěji setkáváme s užitím titulu Eminence určeného kardinálům a velmistru řádu Maltézských rytířů.
Titul by měl být napsán velkými písmeny s přidáním „Vaše“ nebo „Jeho“/„Její“ před titulem. Vzor: Vaše Excelence XY nebo Jeho Excelence XY / Její Excelence XY. Vynechání zájmena je obecně považováno za důvěrnější formu oslovení a se zřetelem na to by mělo být i používáno.[4]
Vývoj církevního užívání
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/14/Mgr_Schneider%2C_Chartres_2015.jpg/220px-Mgr_Schneider%2C_Chartres_2015.jpg)
V důsledku dekretu Sanctissimus z 31. prosince 1930[5] Kongregace pro ritus (lat. Congregatio pro sacri ritibus et caeremoniis) Svatého stolce byl katolickým biskupům udělen titul „Nejdůstojnější Excelence“ (lat. Excellentia Reverendissima). V následujících letech po skončení první světové války titul Excelence, který náležel vyslancům, byl již udílen apoštolským nunciům, kteří byli biskupy. Adjektivum „Reverendissima“ byl používán k odlišení církevního titulu „Excellence“, od titulu udělovaného civilními orgány.
Instrukce Ut sive sollicite Státního sekretariátu Svatého stolce z 31. března 1969, označila adjektivum „Reverendissima“ za volitelné (fakultativní), a potvrdila užívání „Excelence“ pro biskupy, pro děkana Tribunálu Římské roty, pro sekretáře Nejvyššího soudu apoštolské signatury a vicecamerlenga.[6]
Podle dopisu dekretu Sanctissimus z 31. prosince 1930 byl titul „Nejdůstojnější Excelence“ určen také patriarchům, ale v praxi Svatý stolec se na ně nadále obracel s oslovením „Blaženosti“ (lat. Beatitudine), které bylo formálně schváleno motem proprio Cleri sanctitati z 2. června 1957.[7]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byly použity překlady textů z článků Ekscelencja na polské Wikipedii a Eccellenza (titolo) na italské Wikipedii.
- ↑ Tytułowanie, przedstawianie i korespondencja w Kościele (polsky)
- ↑ Maciej Malinowski: Ekscelencja, eminencja, magnificencja (polsky)
- ↑ Ekscelencja (polsky)
- ↑ ekscelencja Archivováno 16. 2. 2016 na Wayback Machine. (polsky)
- ↑ Dekret Sanctissimus, AAS 23 (1931), S. 22. (latinsky)
- ↑ Instrukce Ut sive sollicite, AAS 61 (1969), S. 334. (latinsky)
- ↑ Motu proprio Cleri sanctitati can. 283, § 1, n. 10, AAS 49 (1957), S. 443. (latinsky)