Danielle Collinsová
Danielle Collinsová | |
---|---|
![]() Danielle Collinsová na French Open 2019 | |
Stát | ![]() |
Datum narození | 13. prosince 1993 (30 let) |
Místo narození | St. Petersburg, Florida, Spojené státy americké[1] |
Výška | 178 cm[1] |
Profesionál od | 2016 |
Držení rakety | pravou rukou, bekhend obouruč |
Výdělek | 8 927 346 USD |
Tenisová raketa | Tecnifibre |
Dvouhra | |
Poměr zápasů | 265–151 |
Tituly | 4 WTA, 1 WTA 125, 4 ITF |
Nejvyšší umístění | 7. místo (11. července 2022) |
Dvouhra na Grand Slamu | |
Australian Open | finále (2022) |
French Open | čtvrtfinále (2020) |
Wimbledon | 4. kolo (2024) |
US Open | 3. kolo (2021) |
Velké turnaje ve dvouhře | |
Olympijské hry | čtvrtfinále (2024) |
Čtyřhra | |
Poměr zápasů | 30–32 |
Tituly | 1 WTA |
Nejvyšší umístění | 86. místo (2. března 2020) |
Čtyřhra na Grand Slamu | |
Australian Open | 3. kolo (2022) |
French Open | 2. kolo (2019) |
Wimbledon | semifinále (2022) |
US Open | 3. kolo (2019) |
Velké turnaje ve čtyřhře | |
Olympijské hry | 2. kolo (2024) |
Smíšená čtyřhra na Grand Slamu | |
US Open | 1. kolo (2023) |
Týmové soutěže | |
Fed Cup | finále (2018) |
Údaje v infoboxu aktualizovány dne Některá data mohou pocházet z datové položky. | 1. srpna 2024
Danielle Rose Collinsová (nepřechýleně Collins, * 13. prosince 1993 St. Petersburg, Florida) je americká profesionální tenistka. Ve své dosavadní kariéře na okruhu WTA Tour vyhrála čtyři turnaje ve dvouhře včetně Miami Open 2024 z kategorie WTA 1000. K nim přidala jeden titul ve čtyřhře. V sérii WTA 125 vybojovala jednu singlovou trofej. V rámci okruhu ITF získala čtyři tituly ve dvouhře.[2]
Na žebříčku WTA byla ve dvouhře nejvýše klasifikována v červenci 2022 na 7. místě a ve čtyřhře v březnu 2020 na 86. místě. Trénuje ji Jared Jacobs. Dříve tuto roli plnili Pat Harrison a Chip Brooks.[1]
Na nejvyšší grandslamové úrovni si zahrála finále Australian Open 2022, z něhož odešla poražena od světové jedničky Ashleigh Bartyové. V rozhodující sadě druhého kola Australian Open 2024 nevyužila výhodu dvou prolomených podání proti světové jedničce Świątekové. Po vyřazení oznámila, že sezóna 2024 bude její poslední v profesionální kariéře.[3]
V americkém týmu Billie Jean King Cupu debutovala v roce 2019 čtvrtfinálem Světové skupiny proti Austrálii, v němž vyhrála dvouhru nad Gavrilovovou a v páru s Melicharovou prohrála čtyřhru. Australanky zvítězily 3:2 na zápasy. Roli jedničky již plnila v pražském finále Fed Cupu 2018 proti České republice, z něhož odešly Američanky poraženy 0:3 na zápasy. Do listopadu 2024 v soutěži nastoupila k osmi mezistátním utkáním s bilancí 7–1 ve dvouhře a 0–2 ve čtyřhře.[4]
Spojené státy americké reprezentovala na Letních olympijských hrách 2024 v Paříži. Ve třetí sadě čtvrtfinále dvouhry skrečovala jako devátá hráčka žebříčku světové jedničce Ize Świątekové pro zranění břišního svalu. Odehrály tak jeden ze dvou zápasů olympijského turnaje mezi členkami první světové desítky.[5] Do čtyřhry nastoupila s Desirae Krawczykovou. Ve druhém kole však podlehly dvojčatům Ljudmile a Nadije Kičenokovým.
Tenisová kariéra
[editovat | editovat zdroj]Během vysokoškolského studia reprezentovala Virginskou univerzitu. V letech 2014 a 2016 vyhrála dvouhru na celostátním univerzitním mistrovství NCAA. Vysokou školu absolvovala roku 2016 v oboru mediální studia, kdy byla nejvýše postavenou tenistkou na americkém univerzitním žebříčku.
V rámci hlavních soutěží událostí okruhu ITF debutovala v lednu 2009, když na turnaj ve floridském Lutzu s dotací 25 tisíc dolarů obdržela divokou kartu. V úvodním kole uhrála na krajanku Kimblerly Coutsovou jen tři gamy.[2] Premiérový singlový titul v této úrovni tenisu vybojovala během října 2011 na turnaji ve Williamsburgu s rozpočtem deset tisíc dolarů. Ve finále přehrála Rusku Niku Kucharčukovou.[2] V kvalifikaci singlu okruhu WTA Tour debutovala na Monterrey Open 2017. Na úvod skrečovala krajance Jamie Loebové.[1][2]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/82/Collins_RG22_%2810%29_%2852144325829%29.jpg/220px-Collins_RG22_%2810%29_%2852144325829%29.jpg)
Debut v hlavní soutěži nejvyšší grandslamové kategorie přišel v ženském singlu US Open 2014 po obdržení divoké karty. V úvodním kole ji vyřadila druhá nasazená Rumunka Simona Halepová po třísetovém průběhu.[1] Ve třetím kole kvalifikace Australian Open 2018 ji za 45 minut deklasovala pozdější osmifinalistka dvouhry Denisa Allertová, když na ni uhrála jediný game. Na turnaj série WTA 125 v Newport Beach, konaný v rámci americké šňůry Oracle Challenger Series, obdržela divokou kartu. První titul získala po třísetové finálové výhře nad Ruskou Sofjí Žukovou. Bodový zisk ji posunul na 120. místo žebříčku.[6]
Další částí Oracle Challenger Series se stal únorový challenger Indian Wells 2018, kde si postupem do čtvrtfinále zajistila divokou kartu na velkou březnovou událost BNP Paribas Open 2018 z kategorie Premier Mandatory v Indian Wells. První zápas v hlavní soutěži WTA Tour vyhrála nad krajankou Taylor Townsendovou, aby si ve druhé fázi poradila se světovou čtrnáctkou Madison Keysovou po dvousetovém průběhu.[7] Následně zopakovala lednové vítězství nad Žukovou a v osmifinále ji přehrála španělská turnajová sedmadvacítka Carla Suárezová Navarrová. Body ji poprvé v kariéře posunuly do elitní světové stovky žebříčku WTA, když 19. března 2018 figurovala na 93. místě.[8]
Do hlavní soutěže navazujícího Miami Open 2018 postoupila z kvalifikace. Na úvod dvouhry hladce vyřadila rumunskou 37. ženu klasifikace Irinu-Camelii Beguovou, která na ni uhrála jen dva gamy. V dalších kolech na její raketě skončily Chorvatka Donna Vekićová, šestnáctá nasazená krajanka Coco Vandewegheová, portorická olympijská vítězka Mónica Puigová a osmá ve světovém pořadí Venus Williamsová, čímž poprvé v kariéře porazila tenistku z elitní světové desítky.[9] Stala se tak vůbec prvním kvalifikantem v semifinále Miami Masters, turnaji založeném roku 1985.[10] Recept nenašla až na lotyšskou světovou pětku Jeļenu Ostapenkovou, když nevyužila setbol v úvodní sadě. Bodový zisk ji posunul na nové kariérní maximum, 53. místo.[11]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b1/Danielle_Collins_%282023_DC_Open%29_13.jpg/220px-Danielle_Collins_%282023_DC_Open%29_13.jpg)
První účast v hlavních soutěžích kalendáře WTA Tour v Austrálii proměnila v premiérové semifinále grandslamu, do něhož prošla na Australian Open 2019. Jako třicátá pátá hráčka žebříčku na úvod vyřadila světovou čtrnáctku Julii Görgesovou, když otočila průběh až v tiebreaku druhého setu po ztrátě úvodní sady. Ve třetí fázi na ni uhrála jen pět her devatenáctá nasazená Francouzka Caroline Garciaová. V osmifinále deklasovala světovou dvojku Angelique Kerberovou, jíž dovolila získat dva gamy. Po třísetové výhře nad Ruskou Anastasijí Pavljučenkovovou skončila její cesta v semifinále. V něm nenašla recept na světovou šestku Petru Kvitovou. Jednalo se o reprízu tříhodinového utkání z lednového Brisbane International 2019, které také prohrála. Za více než hodinu hry se úvodní dějství rozhodlo v tiebreaku, v němž favorizovaná česká hráčka vyhrála poměrem míčů 7:2. Frustrovaná Collinsová na úvod druhé sady několikrát diskutovala o výrocích s hlavním rozhodčím Carlosem Ramosem. Po třech prolomených podáních jí Kvitová uštědřila „kanára“. Češka dokázala proměnit 4 z 10 brejkových příležitostí, Američanka pouze jednu.[12][13]
Na březnovém Miami Open 2024 získala třetí kariérní titul na okruhu WTA Tour a první v kategorii WTA 1000. V rámci statistik kategorie, počítaných od roku 2009, se stala první hráčkou, která na cestě do finále porazila šest soupeřek mimo elitní světovou desítku. V ročníku ztratila jen úvodní set prvního kola s krajankou Bernardou Peraovou, a dalších čtrnáct vyhrála. Do finále prošla přes Caroline Garciaovou a Jekatěrinu Alexandrovovou, s nimiž přišla vždy o pět her. V závěrečném utkání turnaje zdolala popáté v kariéře členku první světové pětky, čtvrtou v pořadí Jelenu Rybakinovou z Kazachstánu. Z pozice 53. hráčky žebříčku se stala nejníže postavenou i druhou nenasazenou šampionkou Miami Open od jeho založení v roce 1985. Ve 30 letech a 108 dnech představovala druhou nejstarší držitelku prvního titulu v úrovni WTA 1000 a třetí debutovou vítězku starší 30 let v Miami. Ve dvouhře kategorie WTA 1000 byla 45. vítězkou a 69. finalistkou. Po skončení se vrátila do světové třicítky, na 22. místo.[14][15][16]
V týdnu po miamském triumfu vybojovala druhou trofej v řadě, když ovládla dubnový Credit One Charleston Open 2024 na zelené antuce. Ve druhém kole vyřadila obhájkyni a světovou šestku Ons Džabúrovou. Do finále pak postoupila přes krajanku Stephensovou, Belgičanku Mertensovou a sedmou hráčku žebříčku Sakkariovou. V závěrečném duelu hladce zdolala čtvrtou nasazenou Darju Kasatkinovou, která získala jen tři gamy. Čtvrtým kariérním titulem z dvouhry WTA se po Grafové (1987), Hingisové (1997) a Sereně Williamsové (2008 a 2013) stala čtvrtou hráčkou, která ovládla turnaje v Miami a Charlestonu během kalendářního roku. Z Charlestonu odjížděla jako čtvrtá nenasazená šampionka a s 13zápasovou neporazitelností. Tím o jednu výhru překonala svou nejdelší sérii z léta 2021, kdy získala první dva tituly. V rámci probíhající šňůry prohrála jedinou sadu s Džabúrovou,[17] při celkovém poměru setů 26–1. Po skončení se poprvé od ledna 2023 vrátila do Top 20, na 15. místo. Ještě na začátku února 2024 přitom figurovala až na 71. pozici.[18][19][20] Patnáctizápasová neporazitelnost skončila v osmifinále Mutua Madrid Open 2024, do něhož postoupila přes Danilovićovou a Cristianovou. Mezi poslední osmičku ji nepustila světová dvojka a obhájkyně Aryna Sabalenková, ačkoli získala úvodní set.[21] Na antukovém Internationaux de Strasbourg 2024, poprvé konaném v úrovni WTA 500, prošla do finále přes Ukrajinku Anhelinu Kalininovou. V něm uhrála pouze tři gamy na krajanku Madison Keysovou. Z předchozích 25 utkaní nezvládla teprve třetí zápas. V následném vydání žebříčku z 27. května 2024 se poprvé od srpna 2022 vrátila do elitní světové desítky, jíž uzavírala.[22][23]
Finále na Grand Slamu
[editovat | editovat zdroj]Ženská dvouhra: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | rok | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 2022 | Australian Open | tvrdý | ![]() |
3–6, 6–7(2–7) |
Finále na okruhu WTA Tour
[editovat | editovat zdroj]Legenda | |
---|---|
D – dvouhra; Č – čtyřhra | |
Grand Slam (0–1 D) | |
Turnaj mistryň (0) | |
WTA 1000 (1–0 D) | |
WTA 500 (2–1 D, 1–1 Č) | |
WTA 250 (1–0 D) |
Dvouhra: 6 (4–2)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | katagorie | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 25. července 2021 | Palermo, Itálie | WTA 250 | antuka | ![]() |
6–4, 6–2 |
Vítězka | 2. | 8. srpna 2021 | San José, Spojené státy | WTA 500 | tvrdý | ![]() |
6–3, 6–7(10–12), 6–1 |
Finalistka | 1. | 29. ledna 2022 | Australian Open, Melbourne, Austrálie | Grand Slam | tvrdý | ![]() |
3–6, 6–7(2–7) |
Vítězka | 3. | 30. března 2024 | Miami, Spojené státy | WTA 1000 | tvrdý | ![]() |
7–5, 6–3 |
Vítězka | 4. | 7. března 2024 | Charleston, Spojené státy | WTA 500 | antuka (z) | Darja Kasatkinová | 6–2, 6–1 |
Finalistka | 2. | 25. května 2024 | Štrasburk, Francie | WTA 500 | antuka | ![]() |
1–6, 2–6 |
Čtyřhra: 2 (1–1)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | spoluhráčka | soupeřky ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 9. dubna 2023 | Charleston, Spojené státy | WTA 500 | antuka (z) | ![]() |
![]() ![]() |
0–6, 6–4, [14–12] |
Finalistka | 1. | 16. září 2023 | San Diego, Spojené státy | WTA 500 | tvrdý | ![]() |
![]() ![]() |
1–6, 4–6 |
Finále série WTA 125
[editovat | editovat zdroj]Dvouhra: 1 (1–0)
[editovat | editovat zdroj]Legenda |
---|
WTA 125 (1–0) |
Stav | č. | datum | turnaj | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 28. ledna 2018 | Newport Beach, Spojené státy | tvrdý | ![]() |
2–6, 6–4, 6–3 |
Finále na okruhu ITF
[editovat | editovat zdroj]Dotace okruhu ITF |
---|
Turnaje 80 000 $ |
Turnaje 60 000 $ |
Turnaje 25 000 $ |
Turnaje 10 000 $ |
Dvouhra: 8 (4–4)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | soupeřka ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|
Vítězka | 1. | 9. října 2011 | Williamsburg, Spojené státy | 10 000 | antuka | ![]() |
6–1, 6–3 |
Vítězka | 2. | 2. října 2016 | Stillwater, Spojené státy | 25 000 | tvrdý | ![]() |
1–0skreč |
Finalistka | 1. | 30. října 2016 | Macon, Spojené státy | 60 000 | tvrdý | ![]() |
1–6, 3–6 |
Finalistka | 2. | 7. května 2017 | Charleston, Spojené státy | 60 000 | antuka | ![]() |
6–4, 2–6, 3–6 |
Finalistka | 3. | 14. května 2017 | Naples, Spojené státy | 25 000 | antuka | ![]() |
3–6, 1–6 |
Vítězka | 3. | 11. července 2017 | Bethany Beach, Spojené státy | 25 000 | antuka | ![]() |
6–1, 6–0 |
Finalistka | 4. | 5. listopadu 2017 | Tyler, Spojené státy | 80 000 | tvrdý | ![]() |
4–6, 4–6 |
Vítězka | 4. | 19. listopadu 2017 | Norman, Spojené státy | 25 000 | tvrdý | ![]() |
1–6, 6–3, 6–4 |
Čtyřhra: 2 (0–2)
[editovat | editovat zdroj]Stav | č. | datum | turnaj | kategorie | povrch | spoluhráčka | soupeřky ve finále | výsledek |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 1. | 30. dubna 2017 | Charlottesville, Spojené státy | 60 000 | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
4–6, 6–7(5–7) |
Finalistka | 2. | 14. května 2017 | Naples, Spojené státy | 25 000 | antuka | ![]() |
![]() ![]() |
6–7(1–7), 1–6 |
Finále soutěží družstev: 1 (0–1)
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/Sofia_Kenin_%26_Danielle_Collins_%2849789971943%29.jpg/220px-Sofia_Kenin_%26_Danielle_Collins_%2849789971943%29.jpg)
Výsledek | č. | datum a místo konání | spoluhráčky | soupeřky | skóre | zdroj |
---|---|---|---|---|---|---|
Finalistka | 1. | Fed Cup 2018 10.–11. listopadu 2018 Praha, Česko tvrdý, O2 arena |
![]() ![]() ![]() |
![]() |
0–3 (detail) |
[24] |
![]() ![]() ![]() ![]() |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Danielle Collins na anglické Wikipedii.
- ↑ a b c d e Danielle Collinsová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky), přístup: 31. března 2024
- ↑ a b c d Danielle Collinsová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky), přístup: 31. března 2024
- ↑ Collins announces impending retirement after Australian Open exit. Reuters [online]. 2024-01-18 [cit. 2024-01-19]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Danielle Collinsová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky), přístup: 31. března 2024
- ↑ KANE, David. Iga Swiatek secures spot in Olympic semifinals, survives ailing Danielle Collins in Paris. Tennis.com [online]. 2024-07-31 [cit. 2024-07-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ JUZWIAK, Jason. Collins claims Newport Beach title over Zhuk [online]. 2018-01-28 [cit. 2018-03-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ HAN, Don. WTA Indian Wells: Wildcard Danielle Collins shocks Madison Keys in straight sets [online]. 2018-03-11 [cit. 2018-03-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ NGUYEN, Courtney. Getting to Know: Danielle Collins ready for impact [online]. 2018-03-12 [cit. 2018-03-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Venus shocked by qualifer Collins in Miami [online]. [cit. 2018-03-30]. Dostupné online.
- ↑ Wta Miami - Danielle Collins shocks Venus Williams and makes history [online]. 2018-03-29. Dostupné online.
- ↑ 2018 Miami SAP Stat of the Day: Danielle Collins is first qualifier to advance to the semifinals of the Miami Open [online]. 29-03-2018 [cit. 2018-03-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Ondřej Jirásek, TenisPortal.cz, Luboš Zabloudil. Kvitová je po pěti letech ve finále grandslamu! O třetí titul a post jedničky se utká s Ósakaovou [online]. TenisPortal.cz, 2019-01-24 [cit. 2019-01-24]. Dostupné online.
- ↑ Suverénní Kvitová je ve finále Australian Open, soupeřce nadělila kanára. Plíšková podlehla Ósakaové [online]. Lidovky.cz, 2019-01-24 [cit. 2019-01-24]. Dostupné online.
- ↑ Collins takes down Rybakina in Miami to win first WTA 1000 title. Women's Tennis Association [online]. 2024-03-31 [cit. 2024-03-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BERKOK, John. Danielle Collins defeats Elena Rybakina for Miami Open title, the biggest title of her career. Tennis.com [online]. 2024-03-30 [cit. 2024-03-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MATCH NOTES – DAY 12 – SATURDAY, MARCH 30, 2024 [PDF]. Women's Tennis Association, 2024-03-30 [cit. 2024-03-31]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ By the numbers: Collins wins 11th straight match, into Charleston semis. Women's Tennis Association [online]. 2024-04-05 [cit. 2024-04-06]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Collins triumphs in Charleston for second straight title, 13th straight win. Women's Tennis Association [online]. 2024-04-07 [cit. 2024-04-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MATCH NOTES – FINALS – SUNDAY [PDF]. Women's Tennis Association, 2024-04-07 [cit. 2024-04-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ROOPANARINE, Les. Collins storms past Kasatkina to win Charleston Open. Love Game Tennis [online]. 2024-04-08 [cit. 2024-04-09]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Sabalenka ends Collins' winning streak to keep Madrid title defense alive. Women's Tennis Association [online]. 2024-04-29 [cit. 2024-04-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Keys cruises past Collins to win Strasbourg title. Women's Tennis Association [online]. 2024-05-25 [cit. 2024-05-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Madison Keys overpowers compatriot Collins to win Strasbourg Open title. Tennis Majors [online]. 2024-05-25 [cit. 2024-05-25]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Fed Cup Final [online]. Mezinárodní tenisová federace [cit. 2018-11-10]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2020-05-28. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Danielle Collinsová na Wikimedia Commons
- Danielle Collinsová na stránkách Ženské tenisové asociace (anglicky)
- Danielle Collinsová na stránkách Mezinárodní tenisové federace (anglicky)
- Danielle Collinsová na stránkách Billie Jean King Cupu (anglicky)
- Danielle Collinsová na Instagramu