Alexander Van der Bellen
prof. Dr. rer. oec. Alexander Van der Bellen | |
---|---|
![]() Alexander Van der Bellen (2021) | |
12. prezident Rakouska | |
Úřadující | |
Ve funkci od: 26. ledna 2017 | |
Kancléř | Christian Kern Sebastian Kurz Brigitte Bierleinová Sebastian Kurz Alexander Schallenberg Karl Nehammer |
Předchůdce | Heinz Fischer |
Předseda Zelených | |
Ve funkci: 13. prosince 1997 – 3. října 2008 | |
Předchůdce | Christoph Chorherr |
Nástupce | Eva Glawischnig-Piesczeková |
Stranická příslušnost | |
Členství | SPÖ (do 1992) GRÜNE (1992–2016) nezávislý (od 2016) |
Narození | 18. ledna 1944 (80 let) Vídeň ![]() |
Choť | Brigitte Van der Bellen (Desetiletí od 1960 – 2015) Doris Schmidauerová (od 2015) |
Rodiče | Alexander Van der Bellen a Alma Van der Bellen |
Děti | 2 synové |
Sídlo | Kaunertal a Vídeň |
Alma mater | Akademisches Gymnasium Innsbruck (1954–1962) Univerzita Innsbruck (do 1966) University of Innsbruck. 1669 - Wissenschafft Gesellschaft (do 1970) |
Profese | politik, ekonom a vysokoškolský učitel |
Náboženství | luteránství |
Ocenění | Řád bílého dvojkříže 1. třídy (2019) rytíř velkokříže s řetězem Záslužného řádu Italské republiky velkohvězda čestného odznaku Za zásluhy o Rakouskou republiku velká kolana Řádu svatého Jakuba od meče čestné občanství … více na Wikidatech |
Podpis | ![]() |
Webová stránka | www |
Commons | Alexander Van der Bellen |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Alexander Van der Bellen (* 18. ledna 1944 Vídeň) je rakouský politik, vysokoškolský pedagog a ekonom, od roku 2017 prezident Rakouska. V letech 1997–2008 působil jako předseda rakouských Zelených.[1] V roce 2016 byl zvolen rakouským prezidentem, když v opakovaném druhém kole prezidentských voleb těsně porazil kandidáta Svobodné strany Rakouska (FPÖ) Norberta Hofera.[1]
Svůj prezidentský mandát obhájil 9. října 2022 už v prvním kole prezidentských voleb, když získal 56,69 % hlasů a byl zvolen na další šestileté období.
Život a politická kariéra
[editovat | editovat zdroj]Rodinné zázemí
[editovat | editovat zdroj]Narodil se ve Vídni roku 1944 estonské matce a ruskému otci nizozemského původu, kteří uprchli z Estonska před stalinismem.[2] Jeho otec získal roku 1934 po útěku ze Sovětského svazu estonské občanství.[3] Ruštinu, první jazyk svých rodičů, se nikdy neučil.[4] Je ženatý s environmentalistkou Doris Schmidauerovou, z předchozího manželství má dva syny.[5]
Vzdělání a profesionální kariéra
[editovat | editovat zdroj]V roce 1962 vystudoval akademické gymnázium v Innsbrucku a poté studoval ekonomii na Univerzitě v Innsbrucku, kde získal v roce 1970 doktorát. V letech 1972 až 1974 pracoval v Západním Berlíně na Mezinárodním institutu pro management a správu (Internationales Institut für Management und Verwaltung). V roce 1975 se habilitoval a v letech 1976 až 1980 působil jako docent na Univerzitě Innsbruck.[6] V roce 1980 byl jmenován řádným profesorem v oboru ekonomie na Vídeňské univerzitě.[7] V letech 1990 až 1994 zastával funkci děkana fakulty sociálních věd a ekonomie na téže univerzitě.[6]
Prezidentské volby 2016
[editovat | editovat zdroj]V dubnu roku 2016 se ucházel o post rakouského prezidenta. V prvním kole voleb 24. dubna získal 21,4 procenta hlasů a do dalšího kola postoupil společně s Norbertem Hoferem, vítězným kandidátem strany FPÖ. Druhé kolo 22. května vyhrál s výsledkem 50,3 % hlasů.[1][pozn. 1]
Úřadu se měl ujmout složením slibu 8. července 2016, avšak 1. července 2016 rakouský Ústavní soud kvůli početným přestupkům proti pravidlům sčítání korespondenčních hlasů zrušil platnost druhého kola voleb.[9] Od 8. července vykonávalo pravomoci prezidenta tříčlenné předsednictvo rakouské Národní rady.[1] Opakované druhé kolo 4. prosince vyhrál Bellen se ziskem 53,8 % hlasů.[10][11] Do úřadu spolkového prezidenta nastoupil složením přísahy 26. ledna 2017.[12]
Vítězství Van der Bellena v prezidentských volbách uvítali český premiér Bohuslav Sobotka i český ministr obrany Martin Stropnický.[13]
Zastávané postoje
[editovat | editovat zdroj]Van der Bellen podporuje sňatky homosexuálů, ochranu životního prostředí a evropskou integraci. V souvislosti s evropskou migrační krizí kritizoval v roce 2016 tehdejší rakouskou vládu za „tvrdý postup vůči uprchlíkům“ a podporoval politiku německé kancléřky Angely Merkelové.[1]
Opakovaně se vyjádřil, že jako prezident by nejmenoval zástupce Svobodné strany Rakouska do čela vlády, a to i v případě, že by strana vyhrála příští parlamentní volby.[1]
Van der Bellen podporuje možnost dvojího občanství.[14]
V roce 2017 prohlásil, že jestli bude pokračovat šíření islamofobie, tak přijde den, kdy budou ženy vyzvány k nošení islámského šátku ze solidarity k obětem islamofobie.[15][16]
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]- ↑ Zvítězil ve spolkových zemích Vídeň, Vorarlbersko, Tyrolsko a Horní Rakousy. Rozhodné hlasy pro vítězství získal nakonec v korespondenční volbě.[8]
Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c d e f V Rakousku mu říkají ‚zelený profesor.‘ Podívejte se, kdo je Van der Bellen. Český rozhlas [online]. 2016-12-04 [cit. 2016-12-05]. Dostupné online.
- ↑ Van der Bellen, Alexander [online]. Austria-Forum [cit. 2016-04-25]. Dostupné online.
- ↑ KERLES, Marek. Nová hlava sousedů: Rakouským prezidentem bude potomek uprchlíků z Ruska. Týden [online]. 2016-05-23 [cit. 2016-05-24]. Dostupné online.
- ↑ HÖLLER, Herwig G. Alexander Van der Bellen: Ein Flüchtlingskind. Die Zeit. 2016-03-28. Dostupné online [cit. 2016-04-25]. ISSN 0044-2070.
- ↑ Čeští politici o rakouských volbách: Laciný populismus, pomáhej pánbůh. Lidové noviny [online]. [cit. 2016-04-25]. Dostupné online.
- ↑ a b Dr. Alexander Van der Bellen [online]. Parlament, Republik Österreich, 2012-07-06 [cit. 2016-07-01]. Dostupné online. (německy)
- ↑ Alexander Van der Bellen: Alle Fakten zum ehemaligen Bundessprecher der Grünen [online]. Vienna.at, 2016-04-11, rev. 2016-05-17 [cit. 2016-12-05]. Dostupné online.
- ↑ Bundespräsidentenwahl 2016 [online]. Bundesministerium für Inneres, Republik Österreich [cit. 2016-05-24]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2016-05-23. (německy)
- ↑ Rakouský ústavní soud zrušil výsledky prezidentských voleb. Ceskenoviny.cz [online]. 2016-07-01, rev. 2016-07-01 [cit. 2016-12-05]. Dostupné online.
- ↑ Prezidentské volby v Rakousku vyhrál Van der Bellen. Ceskenoviny.cz [online]. 2016-12-04, rev. 2016-12-04 [cit. 2016-12-05]. Dostupné online.
- ↑ V Hofburgu usedne Van der Bellen. Hofer uznal porážku a pogratuloval mu. iDNES.cz [online]. 2016-12-04, rev. 2016-12-06 [cit. 2017-01-27]. Dostupné online.
- ↑ Rakousko má nového prezidenta, Van der Bellen složil slib. V zemi vrcholí vládní krize. Aktuálně.cz [online]. Economia [cit. 2017-01-26]. Dostupné online.
- ↑ Sobotka si chválí zvolení "proevropského" Van der Bellena. Týden [online]. 2016-12-05 [cit. 2016-12-05]. Dostupné online.
- ↑ Wie Hofer und Van der Bellen ihre Außenpolitik anlegen würden. Kurier [online]. 01.12.2016 [cit. 2016-1-12]. Dostupné online.
- ↑ "Wir werden alle Frauen bitten müssen, ein Kopftuch zu tragen - aus Solidarität". DiePresse [online]. 26.4.2017 [cit. 26.4.2017]. Dostupné online.
- ↑ Van der Bellens Tag, an dem alle Frauen Kopftuch tragen. Welt [online]. [cit. 26.4.2017]. Dostupné online.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Alexander Van der Bellen na Wikimedia Commons
- Alexander Van der Bellen na Instagramu (německy)
- Alexander Van der Bellen na Facebooku (německy)
- Alexander Van der Bellen na X (dříve Twitteru) (německy)
- Prezidenti Rakouska
- Rakouští ekonomové
- Rakouští vysokoškolští pedagogové
- Členové Sociálně demokratické strany Rakouska
- Poslanci vídeňského zemského sněmu
- Poslanci Národní rady (Rakousko)
- Pedagogové na Vídeňské univerzitě
- Absolventi Univerzity Innsbruck
- Rytíři velkokříže s řetězem Řádu zásluh o Italskou republiku
- Rytíři velkokříže s řetězem Řádu svatého Jakuba od meče
- Nositelé Čestného odznaku Za zásluhy o Rakousko I. třídy
- Nositelé Maltézského záslužného kříže
- Nositelé Řádu bílého dvojkříže I. třídy
- Nositelé Velkého řádu Mugunghwa
- Nositelé velkokříže Řádu nizozemského lva
- Nositelé Řádu Bílého lva I. třídy
- Narození v roce 1944
- Narození 18. ledna
- Narození ve Vídni