Řád svatojakubských rytířů
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/16/Cross_of_Saint_James.svg/130px-Cross_of_Saint_James.svg.png)
Řád ze Santiaga (španělsky Orden de Santiago), česky znám jako Řád svatojakubských rytířů či nejpřesněji Řád sv. Jakuba z Compostely, je španělským rytířským řádem, který je aktivní i v současnosti. Byl založen r. 1170 na základě rytířského bratrstva, chránícího poutníky do poutního místa Santiago de Compostela v Galicii.
Řád byl založen leonským králem Ferdinandem II., který spolu s ním bojoval proti muslimům. Prvním sídlem řádu byl hrad Cáceres, ale již r. 1174 rytíři přesídlili na hrad Uclés v Kastilii a kastilský král Alfons VIII. Kastilský se stal hlavním protektorem řádu. Jako řád potvrdil bratrstvo papež Alexandr III. r. 1175.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a3/Giovanni_Battista_Tiepolo_-_St_James_the_Greater_Conquering_the_Moors_-_WGA22297.jpg/150px-Giovanni_Battista_Tiepolo_-_St_James_the_Greater_Conquering_the_Moors_-_WGA22297.jpg)
Symbolem řádu je červený svatojakubský kříž na bílém poli, patronem řádu je sv. Jakub Větší. Cílem řádu byla obrana proti muslimům. Rytíři nosili bílý oděv s červeným řádovým křížem.
Jejich řehole, založená na augustiniánské, byla specifická, neboť od počátku bylo možné přijímat ženaté muže. Ti pobývali v řádových pevnostech se svými rodinami, o které se řád v případě válečné výpravy staral a členkami řádu se mohly stát i ženy. Děti rytířů, poté co odrostly, mohly vstoupit do řádu, nebo si mohly vybrat světské povolání. Samozřejmě, že si ženatí rytíři museli předem vyžádat souhlas krále, a že museli žít během církevních svátků uvnitř kláštera. Přesto díky této možnosti řád velice rychle rostl v počtech členů i na majetku, a na svém vrcholu měl řád více majetku než calatravští rytíři a alcantárští rytíři dohromady.
V samotném Španělsku měl řád 83 komend, 2 města, 178 vesnic, 200 farností, 5 nemocnic, 5 konventů a univerzitu v Salamance. Řád měl asi 400 rytířů a mohl postavit dalších 1000 kopiníků. Kromě Španělska měli majetky i ve Francii, Itálii, Svaté zemi a Uhrách.
Portugalská větev řádu Řád svatého Jakuba od meče se stala autonomní r. 1288 a r. 1316 se stala samostatnou.
Stejně jako ostatní španělské řády se r. 1499 řád stal monarchickým řádem, pevně spojeným se španělskou korunou, což r. 1523 potvrdil i Svatý stolec. Od té doby má řád jako velmistra španělského krále a z původně duchovního vojenského bratrstva se stalo vyznamenání, udělované za zásluhy o stát a dynastii.
Řád přišel r. 1835 o majetek, ale funguje dodnes. Velmistrem řádu je španělský král Filip VI. Španělský, velkokomandérem je Carlos, vévoda z Kalábrie. Řád má 35 rytířů a 30 noviců, kteří musejí být urozeného původu až ke všem svým prarodičům, musejí být katolíci a nesmí být z nekřesťanských předků.
Seznam velmistrů
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8b/DiegoVelazquez_MeninasDetail.jpg/170px-DiegoVelazquez_MeninasDetail.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f2/Knight_Santiago.png/170px-Knight_Santiago.png)
- Pedro Fernández de Fuentencalada (1170–1184)
- Fernando Díaz (1184–1186)
- Sancho Fernández de Lemus (1186–1195)
- Gonzalo Rodríguez (1195–1203)
- Gonzalo Ordóñez (1203–1204)
- Suero Rodríguez (1204–1205)
- Sancho Rodríguez (1205–1206)
- Fernando González de Marañón (1206–1210)
- Pedro Arias (1210–1212)
- García González de Arauzo (1212–1217)
- Martín Peláez Barragán (1217–1221)
- García González de Candamio (1221–1224)
- Fernán Pérez Chacín (1224–1225)
- Pedro Alonso (1225–1226)
- Pedro González (1226–1237)
- Rodrigo Íñiguez (o Yáñez) (1237–1242)
- Pelayo Pérez Correa (1242–1275)
- Gonzalo Ruiz Girón (1275–1277)
- Pedro Núñez (1277–1286)
- Gonzalo Martel (1286)
- Pedro Fernández Mata (1286–1293)
- Juan Osórez (1293–1311)
- Diego Muñiz (1311–1318)
- García Fernández (1318–1327)
- Vasco Rodríguez de Coronado (1327–1338)
- Vasco López (1338)
- Alonso Meléndez de Guzmán (1338–1342)
- Fadrique Alfonso de Castilla (1342–1358)
- Garci (o García) Álvarez de Toledo (1359–1366)
- Gonzalo Mejía (1366–1371)
- Fernando Osórez (1371–1383)
- Pedro Fernández Cabeza de Vaca (1383–1384)
- Rodrigo González Mejía (1384)
- Pedro Muñiz de Godoy (1384–1385)
- García Fernández de Villagarcía (1385–1387)
- Lorenzo I Suárez de Figueroa (1387–1409)
- Enrique de Aragón (1409–1445)
- Álvaro de Luna (1445–1453)
- Juan II (1453), administrátor
- Enrique IV de Castilla (1453–1462), administrátor
- Beltrán de la Cueva (1462–1463)
- Alfonso de Castilla (1463–1467)
- Juan Pacheco (1467–1474)
- Alonso de Cárdenas (1474–1476 v Leónu) (poprvé)
- Rodrigo Manrique (1474–1476 v Kastilii)
- Fernando II de Aragón (1476–1477), administrátor
- Alonso de Cárdenas (1477–1493) (podruhé)
- králové Španělska (od r. 1493)
Literatura
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/77/20070415_-_Monasterio_de_Ucl%C3%A9s_-_Vista_desde_el_oeste_%282%29.jpg/220px-20070415_-_Monasterio_de_Ucl%C3%A9s_-_Vista_desde_el_oeste_%282%29.jpg)
- CARDINALE, H. E. Orders of Knighthood, Awards and the Holy See, Buckinghamshire: Van Duren Publishers, 1983.
- HORCAJADA GARRIDO, Ángel. Priores santiaguistas de Uclés, 1982.
- RADES Y ANDRADA, Francisco de. Crónica de las tres Ordenes y Cavallerías, de Santiago, Calatrava y Alcántara, 1572.
- SALAS PARRILLA, Miguel. Uclés en la historia, 2007.
- MARCHAMALO SANCHEZ, ANTONIO y MARCHAMALO MAIN, MIGUEL. La Orden de Santiago en Guadalajara, Ed. AACHE, 2007.
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Řád svatojakubských rytířů na Wikimedia Commons
Galerie Řád svatojakubských rytířů na Wikimedia Commons
- Článek v Katolické encyklopedii
- Kříž sv. Jakuba
- The Military Order of Santiago (anglicky)