Christian Eriksen
Christian Eriksen | |||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Christian Eriksen (2014) | |||||||||||||||||||||||||
Osobní informace | |||||||||||||||||||||||||
Celé jméno | Christian Dannemann Eriksen | ||||||||||||||||||||||||
Datum narození | 14. února 1992 (32 let) | ||||||||||||||||||||||||
Místo narození | Middelfart, ![]() | ||||||||||||||||||||||||
Výška | 178 cm | ||||||||||||||||||||||||
Klubové informace | |||||||||||||||||||||||||
Současný klub | ![]() | ||||||||||||||||||||||||
Číslo dresu | 14 | ||||||||||||||||||||||||
Pozice | ofensivní záložník | ||||||||||||||||||||||||
Mládežnické kluby* | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
Profesionální kluby* | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
Reprezentace** | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
Úspěchy | |||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||
Další informace | |||||||||||||||||||||||||
Příbuzní | Louise Eriksen (sourozenec) | ||||||||||||||||||||||||
→ Šipka znamená hostování hráče v daném klubu. * Starty a góly v domácí lize za klub aktuální k 6. 6. 2023 ** Starty a góly za reprezentaci aktuální k 6. 6. 2023 | |||||||||||||||||||||||||
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Christian Dannemann Eriksen (* 14. února 1992 Middelfart) je dánský profesionální fotbalista, který hraje na pozici ofenzivního záložníka za anglický klub Manchester United a za dánský národní tým.
Předtím působil několik let v anglickém Tottenhamu, se kterým dosáhl finále Ligy mistrů UEFA 2018/19, z něhož odešel se spoluhráči jako poražený. Je jediným dalším hráčem po Davidu Beckhamovi s 10 a více asistencemi v nejvyšší anglické ligové soutěži Premier League ve čtyřech sezónách po sobě.[1]
V letech 2011, 2013, 2014 a 2017 získal ocenění dánský fotbalista roku podle hráčské asociace[2][3] a v roce 2011 také Cenu Johana Cruijffa (Johan Cruijff Prijs), která se v Nizozemsku každoročně uděluje nejlepším mladým hráčům do 21 let.[4]
V roce 2010 debutoval v A-mužstvu dánské reprezentace a v témže roce se zúčastnil Mistrovství světa 2010 v Jihoafrické republice, kde se stal nejmladším hráčem turnaje.[5] V reprezentaci odehrál více než 100 zápasů.[6]
Klubová kariéra
[editovat | editovat zdroj]Do Ajaxu přestoupil 17. října 2008 za odhadovanou částku 1 milion eur v roce 2008 z dánského celku Odense BK.[7][8] Prošel mládežnickými týmy a v A-mužstvu debutoval v Eredivisie 17. ledna 2010 v zápase proti NAC Breda (1:1).[9][10] Trenér Ajaxu Martin Jol jej přirovnal k dřívějším klubovým talentům Wesley Sneijderovi a Rafaelu van der Vaartovi. Vyzdvihl jeho schopnost číst hru, kterou mimo dvou zmíněných fotbalistů měl i legendární dánský záložník Michael Laudrup, který také působil v Ajaxu Amsterdam.[11][12]
Dne 30. srpna 2013 oznámil anglický klub Tottenham Hotspur, že Eriksena získal z Ajaxu za 13,5 milionu eur.[13]
Tottenham
[editovat | editovat zdroj]Sezóna 2013/14
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/Christian_Eriksen_v_Arsenal_1314.jpg/220px-Christian_Eriksen_v_Arsenal_1314.jpg)
Ve dresu Tottenhamu okusil anglickou ligu poprvé 14. září 2013, při debutu připravil úvodní gól pro Gylfiho Sigurðssona a podpořil domácí výhru 2:0 nad Norwichem.[14] V zápase skupiny Evropské ligy UEFA o čtyři dny později navýšil skóre na 3:0, tímto výsledkem Tottenham porazil norské Tromsø.[15] Koncem roku se trefil z přímého kopu proti WBA, aby se 1. ledna 2014 stal mužem zápasu na hřišti Manchesteru United, na jehož trávníku Tottenham ukořistil výhru 2:1 – jeden gól vstřelil právě Eriksen.[16] 23. března prohrával tým doma se Southamptonem o dva góly, načež se Eriksen poprvé v kariéře dvakrát střelecky prosadil za jeden zápas a zdařilý výkon korunoval asistencí na vítězný gól Sigurdssona v 92. minutě.[17] Střelecká fazóna a i výkony v jarní polovině sezóny pokračovala 12. dubna v zápase na hřišti WBA, to se postaral o závěrečný vyrovnávací gól na 3:3.[18] Po sezóně, v níž zaznamenal celkem 10 gólů a 13 asistencí, jej kluboví fanoušci vyhlásili nejlepším hráčem Tottenhamu za sezónu 2013/14.[19][20]
Sezóna 2014/15
[editovat | editovat zdroj]Pod novým trenérem Mauriciem Pochettinem zahájilo mužstvo sezónu pomalu a v 7. kole hraném 5. října 2014 doma proti Southamptonu dosáhlo na první výhru v Premier League od konce srpna. O tu se jediným gólem zápasu postaral Eriksen. Byl to jeho druhý gól ligové sezóny po trefě do sítě Sunderlandu (venkovní zářijová remíza 2:2).[21] V závěru podzimní části se trefil v závěrečných minutách dvou zápasů – na půdě Hull City 23. listopadu a doma s Evertonem 30. listopadu, v obou případech přiklonil výhru 2:1 na stranu Tottenhamu. Totéž se mu zdařilo v další zápase ligy 14. prosince na hřišti Swansea City při další venkovní výhře 2:1.[22] Ovládl odvetu semifinále ligového poháru (EFL Cup) se Sheffieldem United 28. ledna, jeho dva góly zařídily remízu 2:2 a v součtu s prvním zápasem postupový výsledek 3:2.[23] Finále se konalo 1. března 2015 ve Wembley, soupeřem byla Chelsea. Ta nakonec vyhrála 2:0.[24] Londýnské mužstvo trenér Pochettina se umístilo páté v ligové tabulce, sám Eriksen startoval ve 37 zápasech ze 38 zápasů celkem.[25] V Premier League vytvořil nejvíce šancí ze svých spoluhráčů (84) a vsítil 10 gólů, ale ani to nestačilo na kvalifikaci do Ligy mistrů UEFA.[26]
Sezóna 2015/16
[editovat | editovat zdroj]Start do třetí sezóny na severozápadě Londýna Eriksenovi zkomplikovalo zranění, kvůli němuž přišel o několik úvodních zápasů, při svém návratu však nahrával na vítězný gól Sona proti Crystal Palace (6. kolo) a v dalším zápase Premier League zahrával volný kop, který našel skórujícího Harryho Kane při výhře 4:1 proti Manchesteru City (7. kolo).[27] Na stadionu Swansea City v dalším zápase (8. kolo) dvěma góly zařídil remízu 2:2.[27] V polovině ledna se dvakrát trefil do sítě Sunderlandu a pomohl vyhrát domácí zápas 4:1 (22. kolo).[28] Ke svým 24. narozeninám si nadělil gól do sítě Manchesteru City 14. února 2016, Tottenham i podruhé v sezóně tohoto soupeře porazil, tentokráte 2:1.[29] Tottenham si konečným třetím místem zaručil účast v příští sezóně Ligy mistrů.[30]
Sezóna 2016/17
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/d/d8/EriksenTottenham2016%28cropped%29_2.jpg)
Před touto sezónou podepsal novou smlouvu zavazující ho v londýnském klubu do roku 2020.[31] Radost mu nepřinesl první ligový gól sezóny, neboť domácí hráči Chelsea vývoj zápasu otočili a vyhráli 2:1. Ve 13. kole tak Tottenham 26. listopadu 2016 poprvé okusil ligovou porážku.[32] Další zápas se Swansea 3. prosince se Eriksen dvakrát gólově prosadil a pomohl vyhrát 5:0. Pro tým to byla druhá výhra za posledních 11 zápasů i vzhledem k náročné skupině Ligy mistrů.[33] Dalšími dvěma góly a jednou asistencí podpořil výhru proti Hull City 14. prosince a byl zvolen hráčem zápasu, čímž stvrdil nalezení formy.[34] Do zápasu s Chelsea 4. ledna 2017 vkročil Tottenham s bilancí čtyř výher za poslední čtyři ligové zápasy a utnul obdobnou sérii soupeře čítající 13 výher v lize. Byl to Eriksen, kdo dvakrát asistoval Dele Allimu při domácí výhře 2:0.[35][36] Po venkovní ligové výhře 1:0 nad Crystal Palace 26. dubna (28. kolo), kterou gólem zařídil právě Eriksen, se klub dotáhl na metu 78 bodů, nejlepší výsledek tohoto klubu v rámci Premier League.[37] V půlce května si při výhře 2:1 v zápase s Manchesterem United připsal asistenci, to už ovšem Tottenham ztratil možnost vybojovat titul na úkor Chelsea.[38] Poslední ligové kolo přineslo výhru 7:1 venku na hřišti Hull City, která upevnila konečné druhé místo se ziskem 86 bodů, které by v předchozích osmi letech na titul stačily. Eriksen dvakrát asistoval na gól a s 15 asistencemi celkově se stal nejlepším nahrávačem Tottenhamu za jednu sezónu v Premier League.[39]
Po sezóně byl podruhé vyhlášen nejlepším klubovým hráčem v sezóně.[19]
Sezóna 2017/18
[editovat | editovat zdroj]Vedle gólu do sítě West Hamu při venkovní výhře 3:2 v 6. kole odehraném 23. září 2017 se Eriksen posunul do čela nejvíce gólových Dánů v Premier League. Překonaným byl útočník Nicklas Bendtner, jehož Eriksen předehnal vstřelením svého 33. gólu v nejvyšší anglické ligové soutěži.[40] V průběhu 200. soutěžního zápasu za klub se Eriksen 9. prosince gólově podílel na výhře 5:1 proti Stoke City a pomohl zarazit čtyřzápasovou sérii bez ligové výhry.[41] Na konci ledna se trefil při výhře 2:0 nad Manchesterem United a zaznamenal třetí nejrychlejší gól v historii soutěže, když skóroval po 11 vteřinách.[42] Rychlejší góly dali v minulosti Alan Shearer a někdejší kapitán Spurs Ledley King.[43]
V závěru sezóny byl poprvé jmenován do nejlepší sestavy sezóny Premier League podle PFA (Profesionální asociace fotbalistů, Professional Footballers Association).[44]
Sezóna 2018/19
[editovat | editovat zdroj]Eriksenův gól v rámci úvodního skupinového zápasu Ligy mistrů 18. září 2018 radost nepřinesl, Tottenham prohrál třetí soutěžní zápas v řadě a na hřišti Interu Milán se proto urodil pro Tottenham nepříznivý výsledek 1:2.[45] Stal se mužem zápasu s do té doby v lize neporaženou Chelsea 24. listopadu, to dvěma asistencemi pomohl k domácí výhře 3:1.[46] O čtyři dny později rozhodl gólem pátý skupinový zápas znovu s Interem Milán, v domácím prostředí získal Tottenham tři body za výhru 1:0 a v posledním zápase s Barcelonou si klub mohl navzdory počátečním nezdarům zajistit postup do osmifinále.[47] Doma proti Burnley 15. prosince se při výhře 1:0 znovu prosadil z role náhradníka po příchodu na hřiště, odehrál zbylých 25 minut.[48] O osm dní později pomohl i v dalším 18. kole k výhře nad Evertonem 6:2, dále se 26. prosince se prosadil v domácím prostředí proti Bournemouthu při výhře 5:0.[49][50]
Na konci března prohráli Spurs 1:2 s Liverpoolem. Eriksen asistoval tomuto jedinému gólu a srovnal Davida Beckhama, jediného dalšího hráče, jenž ve čtyřech sezónách anglické ligy po sobě zaznamenal 10 a více asistencí.[1] Křest nového stadionu Tottenhamu 3. dubna 2019 skončil výhrou nad Crystal Palace. Eriksen se gólově prosadil 10 minut před koncem a navýšil vedení na konečných 2:0.[51] Pro dánského záložníka šlo mimo jiné o 200. soutěžní zápas za londýnský celek.[52] Třetí místo držel tým i po výhře 1:0 nad Brightonem 23. dubna a byl to Eriksen, kdo tento jediný gól zápasu vstřelil.[53] Ligový závěr proti Evertonu přinesl remízu 2:2, na níž se Dán podílel gólem z přímého kopu. Finální čtvrté místo v ligové tabulce zajišťující Ligu mistrů a umístění v elitní čtyřce čtvrtý rok po sobě bylo vzpruhou pro finále Ligy mistrů proti Liverpoolu, se kterým se Tottenham utkal 1. června 2019, ale prohrál 0:2.[54][55]
Sezóna 2019/20
[editovat | editovat zdroj]Začátkem června 2019 rozvířil spekulace o své další budoucnosti, když sám přiznal, že uvažuje o nové výzvě a rád by zkusil něco jiného.[56] Do svých řad se ho neúspěšně snažil zlanařit Real Madrid, či italský Juventus.[57] V letním přestupovém období Eriksen nepřestoupil a sezónu 2019/20 tedy začal v dresu Tottenhamu.[58] Tomu se start do ročníku nepovedl, a tak v listopadu přišel o místo trenér Mauricio Pochettino, kterého nahradil José Mourinho.[59] Ten se snažil Eriksena přesvědčit o prodloužení smlouvy, která mu končila v létě 2020.[60] Eriksen nicméně přišel o místo v základní sestavě a rozhodl se, že smlouvu s anglickým klubem neprodlouží.[61]
Inter Milán
[editovat | editovat zdroj]Sezóna 2019/20
[editovat | editovat zdroj]Dne 28. ledna 2020 přestoupil do italského klubu Inter Milán za částku takřka 17 milionů liber. Podepsal kontrakt do roku 2023.[62] Trenér Antonio Conte hráče okamžitě nasadil do sestavy, v klubu debutoval 29. ledna, když nastoupil na poslední půlhodinu utkání italského poháru proti Fiorentině.[63] V Serii A debutoval 2. února v zápase proti Udinese při výhře 2:0.[64] Svoji premiérovou branku v dresu Interu vstřelil 20. února v šestnáctifinále Evropské ligy proti bulharskému Ludogorci Razgrad.[65]
Sezóna 2020/21
[editovat | editovat zdroj]O Eriksenově nespokojenosti v Interu se začalo spekulovat už na začátku nového ročníku a čím dál častěji se začaly objevovat informace, že v létě 2021 klub opustí. Většinu angažmá v italském klubu trávil na lavičce náhradníků. Od vedení dostal v prosinci 2020 svolení k odchodu z klubu.[66]
Sezóna 2021/22
[editovat | editovat zdroj]Eriksen sedm týdnů po srdeční zástavě během utkání na mistrovství Evropy poprvé navštívil spoluhráče z Interu Milán připravující se na novou sezonu v srpnu 2021. Zatím nebylo jasné, kdy a zda vůbec se Eriksen vrátí k fotbalové kariéře a zda to bude v Interu. Pravidelně se podroboval vyšetřením, která měla mimo jiné zjistit, zda bude potřebovat voperovaný defibrilátor, nebo zda se bez přístroje hlídajícího činnost srdce v budoucnu obejde. Na tom také záviselo to, zda bude moci hrát italskou ligu, protože v ní start hráčů s implantovaným defibrilátorem pravidla neumožňují.[67]
V říjnu 2021 představitelé Interu Milán uvedli, že se nebudou bránit prodeji Eriksena do zahraničí, jelikož v italské nejvyšší soutěži kvůli implantovanému defibrilátoru hrát nesmí.[68] V prosinci se Eriksen vrátil k individuálnímu tréninku, a to v Odense, kde začínal s kariérou.[69]
Dne 17. prosince 2021 Eriksen a Inter Milán oficiálně oznámili rozvázání smlouvy dánského záložníka s klubem.[70] Za klub odehrál 60 utkání a vstřelil 6 gólů.
Brentford
[editovat | editovat zdroj]Eriksen se vrátil na fotbalovou scénu v lednu 2022, když s nováčkem Premier League Brentfordem uzavřel kontrakt platný do konce června, jehož součástí byla i opce na prodloužení spolupráce.[71] Osm měsíců po srdečním kolapsu na mistrovství Evropy zapojil poprvé do zápasu, když v den svých třicátých narozenin nastoupil na hodinu do přípravného utkání proti Southendu United a pomohl asistencí k výhře 3:2.[72] Svého soutěžního debutu v dresu Brentford se dočkal 26. února, když nastoupil do utkání proti Newcastlu United.[73]
Manchester United
[editovat | editovat zdroj]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/67/NED-DEN_Euro_2012_%2809%29.jpg/230px-NED-DEN_Euro_2012_%2809%29.jpg)
Eriksen po odchodu z Brentfordu v létě 2022 zamířil do Manchesteru United. Třicetiletý dánský reprezentant ve svém novém působišti uzavřel smlouvu do roku 2025.[74] Nový trenér United Erik ten Hag jej vložil do základní sestavy úvodního ligového utkání proti Brightonu hraného 7. srpna 2022. Navzdory domácímu prostředí stadionu Old Trafford prohráli fotbalisté United 1:2, přičemž Eriksen odehrál utkání celé.[75] Proti Fulhamu dne 13. listopadu otevřel svým zde prvním gólem skóre a k tomu ve třetí minutě nastavení asistoval vítěznému gólu na 2:1 v posledním utkání Premier League před zahájením světového šampionátu v Kataru. Byl tak prvním skórujícím Dánem ve dresu United od roku 1995, kdy vstřelil gól brankář Peter Schmeichel.[76]
Zraněný kotník z pohárového utkání o FA Cup na konci ledna 2023 jej připravil o necelé tři měsíce jarního fotbalu. Před tímto střetem chyběl v jediném utkání sezóny.[77] Dne 26. února se Manchester United poprvé od roku 2017 zmocnil trofeje, když i bez Eriksena porazil Newcastle po výsledku 2:0 ve finále ligového poháru (Carabao Cup).[78] Na úspěchu se podílel mimo jiné gólem ve čtvrtém prosincovém kole proti Burnley při výhře 2:0.[79] Mužstvo z Manchesteru se v lize umístilo třetí a zajistilo si účast v Lize mistrů pro následující sezónu.[80] Eriksen nastoupil ve finále Poháru FA uspořádaném 3. června na stadionu ve Wembley. Po výsledku 2:1 ovšem zvítězili fotbalisté Manchesteru City.[81]
Reprezentační kariéra
[editovat | editovat zdroj]Mládežnické reprezentace
[editovat | editovat zdroj]Eriksen hrál za dánské reprezentační výběry od kategorie do 17 let. S reprezentací do 21 let se v roce 2011 zúčastnil Mistrovství Evropy hráčů do 21 let, které se konalo právě v Dánsku (to mělo jistou účast jako pořadatelská země). Dánům se postup do vyřazovací fáze nezdařil (i když o něj bojovali v závěrečném utkání základní skupiny), se třemi body skončili po prohrách se Švýcarskem (0:1) a Islandem (1:3) a výhře nad Běloruskem (2:1) na poslední čtvrté příčce základní skupiny A. Eriksen zaznamenal jeden gól v zápase s Běloruskem.
A-mužstvo
[editovat | editovat zdroj]V A-týmu Dánska zažil debut 3. března 2010 ve Vídni v přátelském utkání s Rakouskem. Nebyla to vítězná premiéra, Dánsko podlehlo soupeři 1:2, Eriksen nastoupil na hřiště v 57. minutě (za stavu 1:2).[82]
První gól za seniorskou reprezentaci vstřelil v kvalifikační střetnutí s domácím Islandem 4. června 2011, kdy v 75. minutě vstřelil branku na konečných 2:0 pro Dánsko.[83]
Nastoupil i v kvalifikaci na MS 2014. Hrál např. v utkání s Českou republikou na Andrově stadionu v Olomouci 22. března 2013, kde Dánsko porazilo ČR 3:0.[84] Nastoupil v základní sestavě i v dalším kvalifikačním utkání 26. března 2013 v Kodani proti hostujícímu Bulharsku, které skončilo remízou 1:1. Dánsko získalo z 5 zápasů jen 6 bodů a kleslo na čtvrté místo za Českou republiku.[85][86]
Účast Christiana Eriksena na vrcholových turnajích:
- Mistrovství světa 2010 v Jihoafrické republice - základní skupina E
- EURO 2012 v Polsku a Ukrajině - základní skupina B
Mistrovství světa 2010
[editovat | editovat zdroj]Zúčastnil se Mistrovství světa 2010 v Jihoafrické republice, kde se Dánsko utkalo v základní skupině E postupně s Nizozemskem (14. června, prohra 0:2)[87], Kamerunem (19. června, výhra 2:1)[88] a Japonskem (24. června, prohra 1:3).[89] Do utkání s Nizozemskem nastoupil v 73. minutě, proti Kamerunu nehrál a proti Japonsku šel na hřiště v 67. minutě. Dánsko skončilo se třemi body na nepostupovém třetím místě tabulky a se světovým šampionátem se rozloučilo.
EURO 2012
[editovat | editovat zdroj]Eriksen hrál i na Euru 2012, kde se Dánsko střetlo v základní skupině B („skupina smrti“ - nejtěžší základní skupina na turnaji[90]) postupně s Nizozemskem (9. června, výhra 1:0)[91], Portugalskem (13. června, prohra 2:3)[92] a Německem (17. června, prohra 1:2)[93]. Ke všem třem zápasům nastoupil v základní sestavě, Dánsko získalo 3 body a umístilo se na třetí příčce, což na postup do čtvrtfinále nestačilo.
EURO 2020
[editovat | editovat zdroj]V zápase proti Finsku hraném 12. června 2021 ve 43. minutě zkolaboval a musel být přímo na hřišti oživován. Resuscitace byla úspěšná a Eriksen byl převezen do nedaleké nemocnice.[94] Následně se 17. června 2021 úspěšně podrobil intervenčnímu zákroku, při kterém mu byl do srdce zaveden implantabilní kardioverter - defibrilátor (ICD) a o den později byl z nemocnice propuštěn.[95] Na jeho podporu byla 22. června v 10. minutě zápasu mezi Dánskem a Belgií (10 je číslo na Eriksenově dresu) přerušena hra a osazenstvo stadionu mu vzdalo hold minutu trvajícím potleskem.[96]
Mistrovství světa 2022
[editovat | editovat zdroj]V listopadu a prosinci roku 2022 si zahrál na Mistrovství světa, které pořádal Katar. Byl hlavní tvůrčí silou dánského týmu dne 23. listopadu proti Tunisku a naskytla se mu i příležitost ke skórování, v utkání ovšem nakonec gól nepadl.[97] Nejlepším hráčem v dánském dresu byl i o čtyři dny později proti obhájci a jednomu z favoritů, Francií. Francie vyhrála 2:1, přičemž Eriksenem zahrávaný rohový kop našel Andrease Christensena, jenž vyrovnával na 1:1.[98] Postupové naděje zhatila prohra 0:1 s Austrálií dne 30. listopadu, při níž dánští fotbalisté nedokázali zužitkovat Eriksenovy dlouhé balóny a skončili proto poslední.[99]
Návrat do reprezentace
[editovat | editovat zdroj]Eriksen se devět měsíců po zástavě srdce při zápase mistrovství Evropy vrací do národního týmu, když figuroval v březnové nominaci na přípravné zápasy s Nizozemskem a Srbskem.[100] 26. března se poprvé objevil v dánském dresu od svého kolapsu a po dvou minutách pobytu na hřišti se střelecky prosadil.[101][102]
Reprezentační góly a zápasy
[editovat | editovat zdroj]- Góly Christiana Eriksena v A-mužstvu Dánska
![]() |
Datum | Stadion | Soupeř | Skóre (min.)[p. 1] | Výsledek[p. 2] | Soutěž | |||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
1 | 4. 6. 2011 | Reykjavík, Island | Island | 0:2 (75.) | ![]() ![]() |
kvalifikace na EURO 2012 [83] | |||||
2 | 10. 8. 2011 | Hampden Park, Glasgow, Skotsko | Skotsko | 1:1 (31.) | ![]() ![]() |
přátelský zápas [103] | |||||
3 | 5. 6. 2013 | Nordjyske Arena, Aalborg, Dánsko | Gruzie | 2:1 (89.) | ![]() ![]() |
přátelský zápas [104] | |||||
4 | 14. 8. 2013 | PGE Arena, Gdaňsk, Polsko | Polsko | 1:1 (18.) | ![]() ![]() |
přátelský zápas [105] | |||||
5 | 22. 5. 2014 | Nagyerdei stadion, Debrecín, Maďarsko | Maďarsko | 1:1 (56.) | ![]() ![]() |
přátelský zápas [106] | |||||
Platí k 29. 4. 2015 |
Profil hráče
[editovat | editovat zdroj]Eriksen je ofenzivní záložník,[107] médii označovaný za takzvanou „klasickou desítku“.[9] Mezi jeho dovednosti náleží čtení hry a skvělá přihrávka.[9] Pod taktovkou dvojice trenérů Andrého Villase-Boase i Tima Sherwooda byla Eriksenovi dopřána volnost na hřišti.[107] Volnost měl již předtím v Ajaxu, kde vytvářel šance spoluhráčům a také sám góly střílel. V Tottenhamu pod trenérem Mauriciem Pochettinem se jeho role ustálila, adaptoval se totiž do více pracovitého hráče, díky čemuž ubylo fotbalu „na efekt“.[107]
Úspěchy
[editovat | editovat zdroj]Klubové
[editovat | editovat zdroj]- 3× vítěz Eredivisie – 2010/11, 2011/12, 2012/13
- 1× vítěz nizozemského KNVB poháru – 2009/10
- 1× vítěz nizozemského superpoháru Johana Cruijffa – 2013
- 1× vítěz ligového poháru EFL – 2022/23
Reprezentační
[editovat | editovat zdroj]- 1× bronzová medaile na Mistrovství Evropy – 2020
Individuální ocenění
[editovat | editovat zdroj]- DBU's Talentpris 2008: Fotbalista roku v Dánsku (kategorie do 17 let)[109]
- Dánský fotbalista roku podle hráčské asocice: 2013, 2014, 2015, 2018[3][110]
- Dánský fotbalista roku podle TV2: 2011, 2013, 2014, 2017[111]
- Hráč sezóny klubu Tottenham Hotspur: 2013/14, 2016/17[19]
- Nejlepší sestava sezóny Premier League podle PFA: 2017/18[44]
- Gól měsíce Premier League – duben 2018[112]
- Hráč utkání: 12. června 2021 byl označen hráčem zápasu v utkání Dánsko - Finsko, ve kterém odehrál kvalitní první poločas, ale ve 43. minutě zkolaboval a musel být minuty resuscitován.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Poznámky
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]V tomto článku byl použit překlad textu z článku Christian Eriksen na anglické Wikipedii.
- ↑ a b SANDFORD, Daniel. HERE TO ASSIST / Christian Eriksen assists: Tottenham playmaker equals Manchester United legend David Beckham’s Premier League record. talksport.com [online]. 2019-04-02 [cit. 2021-06-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen selected as Danish "Player of the Year" [online]. xinhuanet, 8 November 2011. Dostupné online.
- ↑ a b Årets spiller. dbu.dk [online]. [cit. 2021-07-01]. Dostupné online. (dk)
- ↑ 'Ik ben mijns inziens nog te jong om naar een grote Europese club te gaan' na voetbalzone.nl (nizozemsky)
- ↑ Berend Scholten. Eriksen: I've got a lot to learn [online]. Uefa.com, 2011-05-23 [cit. 2013-01-22]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-09-21.
- ↑ MAMRUD, Roberto. Christian Eriksen - Century of International Appearances. Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation (RSSSF) [online]. Rev. 2021-05-27 [cit. 2021-06-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Danish starlet Eriksen opts for Ajax [online]. UEFA.com, 2008-10-17 [cit. 2010-04-19]. Dostupné online.
- ↑ Wenger eager to sign up Ajax starlet after Bergkamp's endorsemsent [online]. Sport.co.uk, 2010-02-23 [cit. 2010-06-02]. Dostupné online.
- ↑ a b c SCHOLTEN, Berend; WIGMANS, Remy. Eriksen puts faith in Ajax way. UEFA.com [online]. 2010-03-13 [cit. 2021-07-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen fik debut i Ajax [online]. Danmarks Radio, 2010-01-17 [cit. 2010-01-17]. Dostupné online. (Danish)
- ↑ Eriksen puts faith in Ajax way by Berend Scholten. www.uefa.com. uefa.com, 13 March 2010. Dostupné online.
- ↑ Christian Eriksen: The new Laudrup [online]. IMScouting, 2010-05-27 [cit. 2010-06-02]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2014-04-16.
- ↑ Tottenham's spend passing £110m with Erik Lamela and Christian Eriksen, The Guardian, citováno 2. 9. 2013 (anglicky)
- ↑ REDDY, Luke. Tottenham Hotspur 2–0 Norwich City. BBC Sport [online]. 2013-09-14 [cit. 2021-06-13]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Europa League: Two Jermain Defoe goals secure Tottenham a 3-0 win over Tromso. SkySports.com [online]. 2013-09-19 [cit. 2021-06-13]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ WALLACE, Sam. Manchester United 1 Tottenham 2 match report: United unable to muster recovery after Emmanuel Adebayor and Christian Eriksen goals. The Independent [online]. 2014-01-02 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ AIMEE, Lewis. Tottenham Hotspur 3–2 Southampton. BBC Sport [online]. 2014-03-23 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ CRYER, Andy. West Bromwich Albion 3–3 Tottenham Hotspur. BBC Sport [online]. 2014-04-12 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b c Christian and Dele's Club awards double. tottenhamhotspur.com [online]. 2017-05-13 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ FITCH, Dan. Eriksen is Tottenham's new galactico. ESPN [online]. 2014-08-12 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ SANGHERA, Mandeep. Tottenham Hotspur 1-0 Southampton. BBC Sport [online]. 2014-10-05 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Christian Eriksen: Tottenham’s late winners down to raised fitness. The Guardian [online]. 2014-12-15 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ROSTANCE, Tom. Sheffield United 2–2 Tottenham Hotspur (agg 2–3). BBC Sport [online]. 2015-01-28 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MCNULTY, Phil. Chelsea 2–0 Tottenham Hotspur. BBC Sport [online]. 2015-03-01 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Double figures delight - Christian on his 2014-15 goals. tottenhamhotspur.com [online]. 2015-06-22 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ From Eriksen to Kane: Tottenham's 2014-15 full player statistics. Goal.com [online]. 2015-05-26 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b COOPER, Thomas. Why Eriksen Is the Tottenham Player Who Must Produce After International Break. Bleacher Report [online]. 2015-10-06 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ CALVIN, Michael. Tottenham vs Sunderland match report: Christian Eriksen double sees Spurs keep pace with the leading trio. The Independent [online]. 2016-01-16 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ ROGERSON, Matthew. Manchester City 1-2 Tottenham: Late Eriksen winner boosts Spurs' title tilt. Goal.com [online]. 2016-02-14 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ LONG, Sam. Christian Eriksen: Tottenham are capable of big things - we need to take it to the next step in the Champions League. standard.co.uk [online]. 2016-07-01 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ CHRISTIAN ERIKSEN SIGNS NEW DEAL WITH TOTTENHAM. Eurosport.com [online]. 2016-09-07 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MCNULTY, Phil. Chelsea 2-1 Tottenham Hotspur. BBC Sport [online]. 2016-11-26 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Tottenham are confident again, says Mauricio Pochettino. Sky Sports [online]. 2016-12-04 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ IVESON, Ali. Christian Eriksen stars with a brace as Tottenham dispatch Hull. Eurosport.com [online]. 2016-12-14 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MYSON, Chris. Eriksen warns title rivals: We're better than last season & will fight until the end!. Goal.com [online]. 2017-01-02 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Alli double ends Chelsea's winning run. PremierLeague.com [online]. 2017-01-04 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Tottenham grab their best-ever Premier League points return. Goal.com [online]. 2017-04-26 [cit. 2021-06-22]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ CHAPMAN, Caroline. Tottenham Hotspur 2-1 Manchester United. BBC Sport [online]. 2017-05-14 [cit. 2021-06-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BYSOUTH, Alex. Hull City 1-7 Tottenham Hotspur. BBC Sport [online]. 2017-05-21 [cit. 2021-06-26]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Christian Eriksen happy to move Nicklas Bendtner to the side after his record-breaking goal against West Ham. independent.co.uk [online]. 2017-09-24 [cit. 2021-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Spurs 5-1 Stoke - report from Wembley. tottenhamhotspur.com [online]. 2017-12-09 [cit. 2021-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ FLOYD, Thomas. Eriksen scores after 11 seconds for Spurs against Man Utd. Goal.com [online]. 2018-01-31 [cit. 2021-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen scores after 11 seconds for 3rd fastest EPL goal. Washington Post [online]. 2018-01-31 [cit. 2021-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Manchester City players dominate PFA team of the year. BBC Sport [online]. 2018-04-18 [cit. 2021-06-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ BRAND, Gerard. Inter 2-1 Tottenham: Two late goals stun Spurs in Champions League opener. Sky Sports [online]. 2018-09-18 [cit. 2021-06-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ WALKER, Ron. Tottenham 3-1 Chelsea: Maurizio Sarri's unbeaten start ended. Sky Sports [online]. 2018-11-25 [cit. 2021-06-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ DELANEY, Miguel. Tottenham vs Inter Milan: Christian Eriksen scores from the bench to give Spurs Champions League lifeline. The Independent (UK) [online]. 2018-11-28 [cit. 2021-06-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MILLER, Nick. Christian Eriksen's late strike gives Tottenham win over Burnley. The Guardian [online]. 2018-12-15 [cit. 2021-06-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MILLER, Nick. Everton 2-6 Tottenham Hotspur: Premier League – as it happened. The Guardian [online]. 2018-12-23 [cit. 2021-06-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ PEARCE, Ben. Tottenham thriving in our own bubble - Mauricio Pochettino. ESPN [online]. 2018-12-26 [cit. 2021-06-29]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ HARRIS, Daniel. SON AND ERIKSEN SEAL SPURS VICTORY IN OPENING GAME AT NEW STADIUM. Eurosport.com [online]. 2019-04-03 [cit. 2021-06-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Tottenham 2-0 Crystal Palace: Home sweet home for Spurs as they move back up to third. Sky Sports [online]. 2019-04-04 [cit. 2021-06-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Spurs v Brighton, 2018/19 – Match summary. premierleague.com [online]. 2019-04-23 [cit. 2021-06-30]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ HYTNER, David. Christian Eriksen snatches draw against Everton but Spurs finish fourth. The Guardian [online]. 2019-05-12 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Tottenham 0-2 Liverpool 2019 History. UEFA.com [online]. 2019-06-01 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen vyhlíží novou výzvu, rád by zkusil něco nového. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Eriksen prý uzavřel ústní dohodu s Realem Madrid. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Pochettino neví, jestli Eriksen zůstane v létě v Tottenhamu. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Mourinho znovu v práci. U fotbalistů Tottenhamu střídá Pochettina. iDNES.cz [online]. 2019-11-19 [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Necháváme si to pro sebe, říká Mourinho o budoucnosti Eriksena. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Inter získal Eriksena z Tottenhamu. Zaplatí 20 milionů eur. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ FIORE, Tommaso. Christian Eriksen joins Inter Milan, Tottenham sign Giovani Lo Celso on permanent transfer. SkySports.com [online]. 2020-01-28 [cit. 2021-06-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Inter Milan - ACF Fiorentina, Jan 29, 2020 - Italy Cup - Match sheet. www.transfermarkt.com [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Udinese Calcio - Inter Milan, 02/02/2020 - Serie A - Match sheet. www.transfermarkt.my [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online. (malajsky)
- ↑ Ludogorets Razgrad - Inter Milan, Feb 20, 2020 - Europa League - Match sheet. www.transfermarkt.com [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen může opustit Inter, podle vedení je na prodej. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Eriksen na návštěvě v Interu rozdával úsměvy, k návratu má ale ještě daleko. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Inter Milán se nebrání prodeji Eriksena, který v Itálii hrát nemůže. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Eriksen začal po srdečním kolapsu individuálně trénovat. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Inter oficiálně ukončil smlouvu s Eriksenem. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Brentford potvrdil příchod dánského záložníka Eriksena. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Eriksen hrál osm měsíců po kolapsu zápas, asistencí pomohl v přípravě k výhře. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Watch: Brentford star Eriksen given huge ovation as he completes remarkable return to football just eight months after heart attack | Goal.com. www.goal.com [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Manchester United podepsal smlouvu s Eriksenem. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ STONE, Simon. Manchester United 1-2 Brighton: Erik ten Hag suffers defeat in first Premier League game. BBC Sport [online]. 2022-08-07 [cit. 2023-06-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ EMONS, Michael. Fulham 1-2 Manchester United: Alejandro Garnacho scores dramatic injury-time winner. BBC Sport [online]. 2022-11-13 [cit. 2023-06-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen si poranil kotník, Manchesteru United bude chybět tři měsíce. Sport.cz [online]. 2023-01-31 [cit. 2023-06-02]. Dostupné online.
- ↑ Christian Eriksen issues injury update after Manchester United win Carabao Cup. Manchester Evening News [online]. 2023-02-26 [cit. 2023-06-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ STONE, Simon. Manchester United 2-0 Burnley: Christian Eriksen and Marcus Rashford score in EFL Cup. BBC Sport [online]. 2022-12-21 [cit. 2023-06-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MARCOTTI, Gabriele. Man United have had a great season under Ten Hag. Now comes the real work. ESPN FC [online]. 2023-01-06 [cit. 2023-06-02]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ MCNULTY, Phil. Manchester City 2-1 Manchester United: Ilkay Gundogan double settles 2023 FA Cup final. BBC Sport [online]. 2023-06-03 [cit. 2023-06-04]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Austria - Denmark 1:2, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ a b Island - Denmark 0:2, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Česko - Dánsko 0:3, debakl v kvalifikaci nastal po přestávce. iDNES.cz [online]. 2013-03-22 [cit. 2013-03-23]. Dostupné online.
- ↑ Českým fotbalistům nahrává remíza Bulharů v Dánsku, Itálie vyhrála, iDNES.cz, vyd. 26. 3. 2013
- ↑ Denmark - Bulgaria 1:1, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Netherlands - Denmark 2:0, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Cameroon - Denmark 1:2 Archivováno 30. 7. 2013 na Wayback Machine., Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Denmark - Japan 1:3, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Euro nabídne zápasy „skupiny smrti“. Němci řeší, jak vynulovat Ronalda, iDNES.cz, vydáno 8. 6. 2012
- ↑ Netherlands - Denmark 0:1 Archivováno 26. 4. 2014 na Wayback Machine., Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Denmark - Portugal 2:3, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Denmark - Germany 1:2, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Kodaň oněměla strachem. Lékaři bojovali o Eriksenův život, jeho stav je stabilizovaný. Sport.cz [online]. 2021-06-11 [cit. 2021-06-12]. Dostupné online.
- ↑ Eriksen je venku z nemocnice, viděl spoluhráče: Operace se povedla!. Sport.cz [online]. 2021-06-18 [cit. 2021-06-18]. Dostupné online.
- ↑ SEZNAM.CZ. EURO 2021 | Dánsko - Belgie 1:2, Skvělý De Bruyne dirigoval obrat, Dánsko je na EURO stále bez bodu. www.sport.cz [online]. [cit. 2021-06-22]. Dostupné online.
- ↑ Denmark 0-0 Tunisia: Danes held to stalemate as Christian Eriksen makes major tournament return. skysports.com [online]. Sky Sports, 2022-11-23 [cit. 2022-12-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ HOLT, Oliver; MATHEWS, Max. PLAYER RATINGS: Kylian Mbappe shines again with virtuoso showing in narrow win against Denmark, with Christian Eriksen also impressive - but striker Andreas Cornelius struggles. dailymail.co.uk [online]. 2022-11-26 [cit. 2022-12-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ RONALD, Issy. Australia stuns Denmark to reach World Cup knockout stages. CNN.com [online]. 2022-11-30 [cit. 2022-12-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Eriksen se po zástavě srdce vrací do reprezentace. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Christian Eriksen scores with first touch on Denmark return against Netherlands - international round-up. Sky Sports [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online. (anglicky)[nedostupný zdroj]
- ↑ Eriksen při svém návratu do národního týmu okamžitě skóroval. EuroFotbal.cz [online]. [cit. 2022-07-21]. Dostupné online.
- ↑ Scotland - Denmark 2:1, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Denmark - Georgia 2:1, Footballdatabase.eu (anglicky)
- ↑ Italové podlehli Argentině, skvělý Ibrahimovic dal Norům tři góly, iDNES.cz, citováno 15. 8. 2013
- ↑ HUN – DEN 2:2, dbu.dk (dánsky)
- ↑ a b c ROOKE, Sam. Complete Tactical Profile of Tottenham Midfielder Christian Eriksen. Bleacher Report [online]. 2016-07-19 [cit. 2021-07-03]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ a b Christian Eriksen – Titles & achievements. Transfermarkt [online]. [cit. 2021-10-27]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ DBU's Talentpris [online]. DBU [cit. 2013-04-26]. Dostupné v archivu pořízeném dne 2013-05-22. (dánsky)
- ↑ Christian takes top Danish honour for second-successive year. tottenhamhotspur.com [online]. 2015-01-11 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Søren Stjerne Schmidt. Christian Eriksen kåret til årets fodboldspiller for fjerde gang. tv2fyn.dk [online]. 2018-01-07 [cit. 2021-07-01]. Dostupné online. (dk)
- ↑ Eriksen strike wins Carling Goal of the Month. PremierLeague.com [online]. 2018-05-09 [cit. 2023-06-04]. Dostupné online. (anglicky)
Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Christian Eriksen na Wikimedia Commons
- Profil hráče na Transfermarkt.com (anglicky) (německy)
- Profil hráče na National-football-teams.com (anglicky)
- Profil hráče na DBU.dk (dánsky)
- Dánští fotbaloví reprezentanti
- Dánští fotbalisté
- Fotbaloví záložníci
- Fotbalisté AFC Ajax
- Fotbalisté Odense Boldklub
- Fotbalisté Tottenhamu Hotspur
- Narození v roce 1992
- Narození 14. února
- Narození v regionu Syddanmark
- Fotbalisté Interu Milán
- Fotbalisté Brentford FC
- Hráči Mistrovství světa ve fotbale 2022
- Hráči Mistrovství Evropy ve fotbale 2020
- Hráči Mistrovství světa ve fotbale 2018
- Hráči Mistrovství Evropy ve fotbale 2012
- Hráči Mistrovství světa ve fotbale 2010
- Fotbalisté Manchesteru United
- Hráči Mistrovství Evropy ve fotbale 2024