Club Esportiu Laietà
![]() ![]() | |||
Dades | |||
---|---|---|---|
Tipus | equip de bàsquet ![]() | ||
Creació | 1922 | ||
Fundador | Eusebi Millan i Alonso ![]() | ||
Activitat | |||
Esport | basquetbol ![]() | ||
Lliga | Categories inferiors | ||
Instal·lació esportiva | Instal·lacions del C/Pintor Ribalta | ||
Governança corporativa | |||
Seu | |||
Presidència | Miquel Sambola Puebla | ||
Equipament esportiu | |||
| |||
Lloc web | laieta.es ![]() | ||
El Club Esportiu Laietà és un club poliesportiu de la ciutat de Barcelona.
Història
[modifica]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/Aragones_layetano.jpg/220px-Aragones_layetano.jpg)
L'any 1922 nasqué el Laietà Basket-Ball Club, el primer club de basquetbol fundat a Catalunya (i a Espanya). Va néixer a partir de la Secció Esportiva de la Congregació Major de Nostra Senyora de les Escoles Pies de Sant Antoni, de Barcelona. Fou el primer president Ricard Pardiñas i Bonet. Va jugar, també, el primer partit de basquetbol el 8 de desembre de 1922 on perdé amb el Club Esportiu Europa per 8 a 2, partit disputat al barri de Gràcia. Foren els seus integrants Nogués, Mach, Pardiñas, Ferrer, Aragonès, Mons i Sanuy.[1]
El Laietà va ser un dels clubs punters del basquetbol català durant els anys 20, 30 i 40. Va guanyar els Campionats de Catalunya dels anys 1928 i 1929 i després de la guerra el de 1944. A més disputà quatre finals consecutives de la Copa d'Espanya entre 1942 i 1945 de les quals en guanyà dues (1942 i 1944). Poc després del seu naixement, el 1924, adoptà el nom Laietà Sport Club.[2] Cal destacar que amb l'arribada del franquisme el club fou obligat a espanyolitzar el seu nom i passà a dir-se Club Deportivo Layetano.[3] Quan el basquetbol català es començà a professionalitzar a finals dels quaranta, el Laietà començà a perdre pistonada. La majoria dels seus jugadors deixaren el club i aquest es veié obligat a demanar una excedència a la Federació l'any 1948 per reorganitzar-se. El club se centrà, aleshores, en tasques més formatives, que no pas competitives. L'any 1958 fou convidat a disputar la segona lliga espanyola on romangué una temporada. L'any 1962 fou campió de Segona i tornà a ascendir.
L'any 1964 el club deixà les seves instal·lacions als carrers Viladomat/Rosselló.[4] El club es refugià a les seus del col·legi Pare Manyanet i del Club de Tennis Pompeia, fins al 1967 en què estrenà unes noves instal·lacions al carrer Pintor Ribalta al barri de Les Corts.
La secció d'hoquei patins es fundà l'any 1953, on guanyà el Trofeu Samaranch.
Seccions del club
[modifica]Palmarès
[modifica]- Campionat de Catalunya de bàsquet:
- 1928, 1929, 1944
- Copa espanyola de bàsquet:
- 1942, 1944
- Campionat de Catalunya de bàsquet femení:
- 1936, 1941
- Trofeu General Orgaz-Copa Barcelona:
- 1944-45
Jugadors històrics
[modifica]- Anys 1930s
- Josep Tomàs
- Jesús Romeva
- Mateu Pla
- Ferran Muscat
- Josep Cardó
- Miguel Martínez[5]
- Josep Guix[5]
- Encarna Hernández
- Anys 1940s
- Eduard Kucharski
- Juan Carretero
- Joan Ferrando
- Juan toro Gallén[6]
- Gabriel Albertí
- Francesc Esteva
- Sebastián Pérez Navarrete
- Joan Font[7]
- Emilio Galve
- Joan Areny[5]
- Llopis
- Anys 1950s
Referències
[modifica]- ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 18 abril 2012. [Consulta: 13 gener 2022].
- ↑ «Basket-Ball». La Publicitat, 15-11-1924. [Consulta: 20 octubre 2022].
- ↑ «Cincuenta reales y una peseta». Mundo Deportivo, 07-12-1985. [Consulta: 20 octubre 2019].
- ↑ Espin, M. «Campeonato de Cataluña». Mundo Deportivo, 20-09-1964 [Consulta: 13 març 2023].
- ↑ 5,0 5,1 5,2 «Página 2». Mundo Deportivo, 29-11-1935. [Consulta: 20 juny 2022].
- ↑ «El criterium de los ases...». Mundo Deportivo, 11-06-1944. [Consulta: 20 octubre 2022].
- ↑ «Joan Font». Mundo Deportivo, 09-08-1986. [Consulta: 20 octubre 2012].
Enllaços externs
[modifica]- Club Esportiu Laietà
- Bàsquet Laietà Arxivat 2020-07-02 a Wayback Machine.
- Informació a Mundo Deportivo
- Informació a Mundo Deportivo