Тодор Божинов (БКП)
Тази статия е за политика комунист. За политика земеделец вижте Тодор Божинов (БЗНС).
Тодор Божинов | |
![]() | |
Секретар на ЦК на БКП | |
Мандат | 1978 – 1979 |
---|---|
Предшественик | Георги Атанасов |
Наследник | Стоян Михайлов |
Лична информация | |
Роден |
21 февруари 1931 г.
|
Починал | 15 февруари 1992 г.
София, България |
Полит. партия | БКП (1960 – 1986) |
Портал ![]() |
Тодор Илиев Божинов е политик от Българската комунистическа партия (БКП), член на Политбюро през 1979 – 1986 година.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Тодор Божинов е роден във Вършец на 21 февруари 1931 година. Завършва Строителния техникум, а през 1956 година и Минно-геоложкия институт в София. В училището и в университета е секретар на комитета на ДКМС. През следващите години работи като инженер във въгледобивните мини в Своге.[1]
От 1945 година е член на Работническия младежки съюз, а от 1960 година влиза в БКП. От 1962 година работи в Окръжния комитет на БКП в София, а в периода 1968 – 1971 година е негов секретар. След това работи в Института за социално управление при Централния комитет (ЦК) на БКП, а през 1975 – 1977 година е секретар на Съвета по управление на обществените отношения при Държавния съвет.[1]
През 1977 година Божинов става член на ЦК и първи заместник-председател на Държавния комитет за планиране с ранг на министър.[2] През 1978 година става секретар на ЦК на БКП и заместник-председател на Министерския съвет, а през следващата година – член на Политбюро и първи заместник-председател на Министерския съвет. Последователно е министър на металургията и минералните ресурси (1982 – 1984), министър на енергийно-суровинните ресурси (1984 – 1985) и министър на снабдяването (1985 – 1986).[3][1]
През 1986 година Тодор Божинов е изваден от състава на Политбюро и Министерския съвет. За кратко през 1986 – 1987 година оглавява Комитета по опазване на околната среда.[1]
Тодор Божинов умира в София на 15 февруари 1992 година.[1]
Негов син е известният политик от БСП Илия Божинов (2 октомври 1956, София – 24 август 2010, Бургас), учредител на партията Българската левица и председател на организацията Гражданска инициатива за свободни и демократични избори (ГИСДИ), която е сред първите преброители на изборите от 1990 г. насам.
Носител на ордените „Георги Димитров“ и „13 века България“.
Източници
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ а б в г д Ташев, Ташо. Министрите на България 1879 – 1999. София, АИ „Проф. Марин Дринов“/Изд. на МО, 1999. ISBN 978-954-430-603-8/ISBN 978-954-509-191-9. с. 59 – 60.
- ↑ Народни представители в девето народно събрание на Народна република България, Изд. Наука и изкуство, 1987, с. 406
- ↑ Цураков, Ангел, Енциклопедия на правителствата, народните събрания и атентатите в България, Книгоиздателска къща „Труд“, стр. 315, ISBN 954-528-790-X
|
Стамен Стаменов | → | министър на металургията и минералните ресурси (2 февруари 1982 – 4 януари 1984) | → | - |
- | → | министър на енергийно-суровинните ресурси (4 януари 1984 – 18 май 1985) | → | - |
- | → | министър на снабдяването (18 май 1985 – 28 януари 1986) | → | Христо Христов |