П. Г. Удхаус
![]() | Тази статия се нуждае от подобрение. Необходимо е: форматиране. Ако желаете да помогнете на Уикипедия, използвайте опцията редактиране в горното меню над статията, за да нанесете нужните корекции. |
Пелам Гренвил Удхаус Pelham Grenville Wodehouse | |
![]() | |
Роден | 15 октомври 1881 г. |
---|---|
Починал | 14 февруари 1975 г. |
Професия | писател и поет |
Националност | ![]() |
Активен период | 1902–1975 |
Дебютни творби | The Pothunters (1902) |
Уебсайт | |
Пелам Гренвил Удхаус в Общомедия |
Сър Пелам Гренвил Удхаус (на английски: Sir Pelham Grenville Wodehouse) е английски хуморист, най-вече известен с поредицата си романи за английския аристократ Бъртрам Устър и неговия изключително изобретателен иконом Джийвс. Получава рицарско звание в годината преди смъртта си.
Удхаус се ползва с голяма популярност и огромен успех по време на кариерата си от повече от седемдесет години и популярните му творби продължават да бъдат изключително четени и днес. Въпреки политическите и социални промени, настъпили по време на живота му, голяма част от който Удхаус прекарва във Франция и Съединените щати, основната сцена, на която се развиват произведенията му, остава в средата на предвоенната английска аристокрация, отразявайки опита натрупан по стечение на неговото рождение, образование и писателска дейност главно в предвоенна Великобритания.
Признат майстор на английскaта проза, Удхаус буди възхищение, както у съвременниците си Хилари Белок, Ивлин Уо и Ръдиард Киплинг, така и у съвременни писатели като Дъглас Адамс, Салман Рушди, Зейди Смит и Тери Пратчет. Шон О’ Кейси го нарича „Бълхата, представяща английската литература“, описание, което Удхаус използва за заглавие на сборник с писма до приятеля си Бил Тоуненд. Журналистът и писател Кристофър Хитчънс коментира, че „... няма и никога няма да има нещо, с което той може да бъде сравнен.“
Най-популярните днес негови истории са тези за героите му Джийвс и Устър. Удхаус обаче е известен също и като драматург и автор на популярни песни. Той е автор и съавтор на 15 пиеси и на 250 текста за около 30 музикални комедии. Работил е с Коул Портър върху мюзикъла „Anything Goes“ (1934) и често си е сътрудничил с Джером Керн и Гай Болтън. През 1927 написва текста за хита „Бил“ за „Show Boat“ на Керн, а през 1928 пише и текста към музиката на Зигмунд Ромберг за мюзикъла на Гершуин и Ромберг „Rosalie“. През същата година (1928) Удхаус работи и с Рудолф Фримл за музикалната версия на „Тримата мускетари“.
Биография
[редактиране | редактиране на кода]Образование
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ef/PG_Wodehouse_House_-_geograph.org.uk_-_646850.jpg/160px-PG_Wodehouse_House_-_geograph.org.uk_-_646850.jpg)
Удхаус, наричан още „Plum“ от семейството и приятелите си, е роден преждевременно от Елинор Удхаус (по баща Дийн), докато тя е на посещение в Гилдфорд. Баща му, Хенри Ърнест Удхаус (1845-1929) е британски съдия в Хонг Конг. Семейният род на Удхаус живее в Норфълк, в продължение на много векове. Когато той е само на три години, Удхаус е върнат в Англия и оставен на грижите на бавачка. Посещава различни интернати и в годините на своето детство, на възраст между три и 15 години, вижда родителите си за около общо шест месеца. Удхаус расте много близо до своя брат, който споделя любовта му към изкуството и се опитва да запълва празнините в живота си чрез безмилостно писане. Прекарва много от училищните си ваканции с една или друга от своите лели и това обяснява до голяма степен произхода на неговия „здравословен ужас“ от „ятото от лели“, отразен в образите на страховитите лели на Берти Устър – Агата и Далия, както и тиранията на Мария Констанс Кийбъл над нейните многобройни племенници в поредицата за Замъка Бландингс.
Като младеж Удхаус бива изпратен от баща си в колежа Дълуич, където неговият по-голям брат Армин вече е студент. Тук бъдещият автор се наслаждава на времето си като успешен студент и спортист: член е на Класическия Шести Клас (традиционно запазен за най-успешните студенти), където става училищен отговорник и редактира ученическото списание. Пее и играе главните роли в музикални и театрални продукции, като едновременно е и член на отборите по крикет и ръгби. Удхаус представлява също така училището в първенствата по бокс (преди да му бъде забранено, поради лошото му зрение) и по лека атлетика. В днешни дни библиотеката на Дълуич носи неговото име.
Професионален път
[редактиране | редактиране на кода]След като брат му Армин печели класическа стипендия за Оксфордския университет, Пелъм Удхаус много се надява да тръгне по неговите стъпки, но спад в стойността на индийската рупия (в тази валута е пенсията на баща му) го принуждава да се откаже от своите планове. В замяна на следването в Оксфорд баща му му намира работно място в „Хонг-Конгска и Шанхайска банка“ (позната днес по съкращението HSBC), където, след обучение от две години в Лондон, Удхаус трябвало да бъде назначен на работа в клон на банката в чужбина. Въпреки това, Удхаус никога не проявил ни най-малък интерес към банковото дело, съответно и към кариера в банковия сектор, за което говори и изказването му, че „никога не научил нещо за банкирането“.
Удхаус започва да пише на непълно работно време още докато работи в банката и през 1902 г. става журналист в The Globe (вече несъществуващ вестник), работейки върху колона за комикси на свой приятел, който бил напуснал вестника. Впоследствие Удхаус разширява писателско-журналистическата си дейност като работи и за Punch, Vanity Fair (1903-1906), Daily Express (1904) и The World: A Journal for Men and Women (1906/1907). Към този период спадат и множество от неговите разкази за ученически списания, където Удхаус успява да публикува за първи път свои романи и четири кратки пиеси заедно с приятеля си Бертрам Флетчър Робинсън.
През 1909 г. Удхаус остава в Гринуич Вилидж, където успява да продаде „две кратки истории за Космополитен и Колиър за общо 500 долара – много повече, отколкото някога съм получавал.“ След този успех Удхаус напуска The Globe и остава в Ню Йорк, където започва работа като редовен сътрудник, под различни псевдоними, на основания Vanity Fair (1913). Въпреки това „вълкът остава пред вратата“, докато The Saturday Evening Post не издава „Нещо ново“ през 1915 г., и Удхаус не постигне с тази си творба своя първи голям успех. През това време започва и сътрудничеството му с Гай Болтън и Джером Керн за около осемнадесет музикални комедии.
През 1914 г. Удхаус се жени за Етел Уейман и става баща на доведената от нея дъщеричка Леонора. През дългия си живот Удхаус никога не успява да стане биологичен баща, за което вероятната причина е прекараната от него като юноша заушка.
Въпреки че Удхаус и неговите романи се считат за квинтесенция на „английското“, от 1914 г. нататък Удхаус прекарва по-голямата част от живота си в Съединените щати. През 1930, той за кратко работи като сценарист в Холивуд, за което твърди, че е „свръхплатен“. По това време много от неговите романи се издават и като серии в списания. Въпреки това обаче през 1934 г. писателят се премества да живее във Франция, за да избегне двойното данъчно облагане върху доходи си от данъчните служби във Великобритания и САЩ.
Когато през 1939 г. избухва Втората световна война, Удхаус – напълно безразличен към развитието на световната политика – вместо да се завърне в Англия, остава в дома си недалеч от морския бряг в Ле Токе, Франция, очевидно не е осъзнавайки сериозността на конфликта. Впоследствие Удхаус е арестуван от немската командатура и през 1940 г. бива интерниран, първо в Белгия, а след това в Тост (днес Toszek) в Горна Силезия (днес в Полша). В текст от това време Удхаус коментира принудителното си място на пребиваване по следния начин: „Ако това е Горна Силезия, един Бог знае какво трябва да е Долна Силезия ...“
Докато е в Тост той забавлява колегите си затворници, театрализирайки остроумни диалози. След като е освободен от интерниране, няколко месеца преди 60-ия си рожден ден, той използва тези диалози като основа за поредица от радиопредавания, насочени към САЩ (тогава все още не включили се във войната). Удхаус вярва, че ще бъде аплодиран като покаже на самия себе си, че е „съхранил аристократизма си“ по време на интернирането. Военновременна Англия същевременно обаче не е в настроение за шеги и предаванията довеждат до много обвинения в сътрудничество с германците и дори предателство. Някои библиотеки забраняват книгите му. На първо място сред неговите критици е Алън Милн, автора на „Мечо Пух“. В отговор Удхаус издава кратката пародийна история Rodney Has a Relapse от 1949 г. Сред защитниците на Удхаус са Ивлин Уо и Джордж Оруел. Разследване на британската служба за сигурност MI5 съвпада със становището на Оруел, заключавайки че Удхаус е бил наивен и глупав по време на работата си в пленничество, но не и предател.
Критиките принуждават Удхаус и съпругата му да се преместят в Ню Йорк, където Удхаус става американски гражданин през 1955 г. Удхаус никога не се завръща в родината си и прекарват остатъка от живота си в Ремсенбърг, Лонг Айлънд.
Самооценка
[редактиране | редактиране на кода]Удхаус изразява скромно отношение към собствените си творби. В Over Seventy (1957), самоиронизирайки творчеството си, той заявява: „Аз пиша това, което е широко известно като „лековато четиво“ и на правещите това – наричат ги хумористи понякога – интелигенцията гледа отвисоко и с презрение.“
Посмъртно признание
[редактиране | редактиране на кода]През 2000 г. в негова чест е учредена награда, която се връчва всяка година на най-добрите хумористични автори във Великобритания.
Библиография
[редактиране | редактиране на кода]UK title | date | US title | date | Българско заглавие | Издателство | Година |
---|---|---|---|---|---|---|
The Pothunters | 1902 | |||||
A Prefect's Uncle | 1903 | |||||
Tales of St Austin's | 1903 | |||||
The Gold Bat | 1904 | |||||
William Tell Told Again | 1904 | |||||
The Head of Kay's | 1905 | |||||
Love Among the Chickens | 1906 | Любов сред пилците | Колибри | 2004 | ||
The White Feather | 1907 | |||||
Not George Washington | 1907 | |||||
The Globe By the Way Book | 1908 | |||||
The Swoop! | 1909 | |||||
Mike | 1909 | |||||
A Gentleman of Leisure | 1910 | Човек на живота | Кронос | 1998 | ||
Psmith in the City | 1910 | Банкери по неволя | Колибри | 2002 | ||
The Prince and Betty | 1912 | |||||
The Little Nugget | 1913 | |||||
The Man Upstairs | 1914 | Г-н Мълинър разказва | Кронос | 1999 | ||
Psmith, Journalist | 1915 | Елементарно, Уиндзор!
Включен и като част от „Търтеи и тарикати“ |
Ера
Ера |
2002
2009 | ||
Something Fresh | 1915 | Нещо свежо в Бландингс | Колибри | 1995 | ||
Uneasy Money | 1917 | Трудно е да си милионер | Кронос | 2003 | ||
The Man with Two Left Feet | 1917 | Човекът с двата леви крака | Кронос | 2001 | ||
Piccadilly Jim | 1918 | Джим Тайфуна
Включен и като част от „На вашите услуги, сър. 2 в 1“ |
Ера
Ера |
1999
2008 | ||
My Man Jeeves | 1919 | |||||
A Damsel in Distress | 1919 | Бъркотии в Белфър | Кронос | 1997 | ||
The Coming of Bill | 1920 | |||||
Jill the Reckless | 1921 | Щурата Джил | Колибри | 2005 | ||
Indiscretions of Archie | 1921 | Гафовете на Арчи | Кронос | 2000 | ||
The Clicking of Cuthbert | 1922 | |||||
The Girl on the Boat | 1922 | Рицари и пекинези | Кронос | 2004 | ||
The Adventures of Sally | 1922 | Неволите на Сали | Ера | |||
The Inimitable Jeeves | 1923 | Неподражаемият Джийвс | Колибри | 1997 | ||
Leave It to Psmith | 1923 | Куково лято в Бландингс | Колибри | 1996 | ||
Ukridge | 1924 | Ъкридж | Кронос | 2005 | ||
Bill the Conqueror | 1924 | Бил Завоевателя | Труд | 2000 | ||
Carry On, Jeeves | 1925 | Carry On, Jeeves | 1927 | Ах, този Джийвс | Колибри | 1998 |
Sam the Sudden | 1925 | Sam in the Suburbs | 1925 | |||
The Heart of a Goof | 1926 | Divots | 1927 | Short stories | ||
The Small Bachelor | 1927 | The Small Bachelor | 1927 | |||
Meet Mr Mulliner | 1927 | Meet Mr Mulliner | 1928 | Short stories | ||
Money for Nothing | 1928 | Money for Nothing | 1928 | Скрито-покрито
Включен и като част от „Търтеи и тарикати“ |
Ера
Ера |
2000
2008 |
Mr Mulliner Speaking | 1929 | Mr Mulliner Speaking | 1930 | Short stories / Стрихнин в супата... и много други истории | Колибри | 1995 |
Summer Lightning | 1929 | Fish Preferred | 1929 | Гръм и мълнии в Бландингс | Колибри | 1996 |
Very Good, Jeeves | 1930 | Very Good, Jeeves | 1930 | Short stories / Стрихнин в супата | Колибри | 1992 |
Big Money | 1931 | Big Money | 1931 | Големи пари | Кронос | 1995 |
If I Were You | 1931 | If I Were You | 1931 | Граф илиг бръснар | Кронос | 2007 |
Louder and Funnier | 1932 | Articles written for Vanity Fair | ||||
Doctor Sally | 1932 | Цяр за всичко | Ера | 1999 | ||
Hot Water | 1932 | Hot Water | 1932 | Любов по френски | Кронос | 2000 |
Mulliner Nights | 1933 | Mulliner Nights | 1933 | Short stories | ||
Heavy Weather | 1933 | Heavy Weather | 1933 | Има нещо гнило в Бландингс | Колибри | 1997 |
Thank You, Jeeves | 1934 | Thank You, Jeeves | 1934 | Бъди българин, Джийвс | Кронос | 1996 |
Right Ho, Jeeves | 1934 | Brinkley Manor | 1934 | Пълен напред, Джийвс | Колибри | 1995 |
Blandings Castle and Elsewhere | 1935 | Blandings Castle | 1935 | Замъкът Бландингс и други истории | Медиум999 (Колибри) | 1995 |
The Luck of the Bodkins | 1935 | The Luck of the Bodkins | 1936 | Късметът на Бодкин | Колибри | 2005 |
Young Men in Spats | 1936 | Young Men in Spats | 1936 | Short stories Маймунска работа | Колибри | 1993 |
Laughing Gas | 1936 | Laughing Gas | 1936 | Смехотворния газ | Кронос | 1995 |
Lord Emsworth and Others | 1937 | Crime Wave at Blandings | 1937 | Насилие в Бландингс | Труд | 1997 |
Summer Moonshine | 1938 | Summer Moonshine | 1937 | Лятна луна | Колибри | 2000 |
The Code of the Woosters | 1938 | The Code of the Woosters | 1938 | Законът на Устър | Колибри | 1999 |
Uncle Fred in the Springtime | 1939 | Uncle Fred in the Springtime | 1940 | Чичо Фред през пролетта | Колибри | 1999 |
Eggs, Beans and Crumpets | 1940 | Eggs, Beans and Crumpets | 1940 | Short stories | ||
Quick Service | 1940 | Quick Service | 1940 | |||
Money in the Bank | 1946 | Money in the Bank | 1942 | Иконом за един ден
Включен и като част от „На вашите услуги, сър. 2 в 1“ |
Ера
Ера |
2000
2008 |
Joy in the Morning | 1947 | Joy in the Morning | 1946 | Радост в утринта | Кронос | 1994 |
Full Moon | 1947 | Full Moon | 1947 | Пълнолуние в Бландингс | Кронос | 1997 |
Spring Fever | 1948 | Spring Fever | 1948 | Пролетна треска | Колибри | 1999 |
Uncle Dynamite | 1948 | Uncle Dynamite | 1948 | Чичо Динамит | Колибри | 1999 |
The Mating Season | 1949 | The Mating Season | 1949 | Любовният сезон на търтеите | Колибри | 1996 |
Nothing Serious | 1950 | Nothing Serious | 1951 | Short stories | ||
The Old Reliable | 1951 | The Old Reliable | 1951 | Истерии в Холивуд | Кронос | 2001 |
Barmy in Wonderland | 1952 | Angel Cake | 1952 | Барми в страната на чудесата | Колибри | 2002 |
Pigs Have Wings | 1952 | Pigs Have Wings | 1952 | Когато цъфнат налъмите | Колибри | 1997 |
Ring for Jeeves | 1953 | The Return of Jeeves | 1954 | Джийвс запретва ръкави | Кронос | 1998 |
Performing Flea | 1953 | Author! Author! | 1962 | A collection of letters, with notes | ||
Bring on the Girls | 1954 | Bring on the Girls | 1953 | Semi-autobiographical stories, in collaboration | ||
Jeeves and the Feudal Spirit | 1954 | Bertie Wooster Sees It Through | 1955 | Джийвс и феодалният дух | Кронос | 1996 |
French Leave | 1956 | French Leave | 1959 | Ваканция във Франция | Колибри | 2003 |
Over Seventy | 1957 | America, I Like You | 1956 | Reminiscences and journalism | ||
Something Fishy | 1957 | The Butler Did It | 1957 | Брачни шашми | Колибри | 2000 |
Cocktail Time | 1958 | Cocktail Time | 1958 | Време за коктейли | Колибри | 1996 |
A Few Quick Ones | 1959 | A Few Quick Ones | 1959 | Няколко на екс | Кронос | 1997 |
Jeeves in the Offing | 1960 | How Right You Are, Jeeves | 1960 | Джийвс се намесва | Кронос | 1994 |
Ice in the Bedroom | 1961 | The Ice in the Bedroom | 1961 | Богатите не целуват по-добре | Кронос | |
Service With a Smile | 1961 | Service With a Smile | 1962 | Обслужване с усмивка | Колибри | 1998 |
Stiff Upper Lip, Jeeves | 1963 | Stiff Upper Lip, Jeeves | 1963 | Горе главата, Джийвс | Колибри | 1995 |
Frozen Assets | 1964 | Biffen's Millions | 1964 | Наследството на Биф | Кронос | 1993 |
Galahad at Blandings | 1965 | The Brinkmanship of Galahad Threepwood | 1965 | Галахад в Бландингс | Колибри | 1998 |
Plum Pie | 1966 | Plum Pie | 1967 | Джийвс и мазния тип | Кронос | 1998 |
Company for Henry | 1967 | The Purloined Paperweight | 1967 | Две сватби и едно преспапие | Кронос | 2003 |
Do Butlers Burgle Banks? | 1968 | Do Butlers Burgle Banks? | 1968 | Икономите ограбват ли банки? | Колибри | 2001 |
A Pelican at Blandings | 1969 | No Nudes Is Good Nudes | 1970 | Пеликан в Бландингс | Кронос | 1994 |
The Girl in Blue | 1970 | The Girl in Blue | 1971 | Голямото накисване | Кронос | 2001 |
Much Obliged, Jeeves | 1971 | Jeeves and the Tie That Binds | 1971 | Много съм ти задължен, Джийвс | Кронос | 1995 |
Pearls, Girls and Monty Bodkin | 1972 | The Plot That Thickened | 1973 | Любовните премеждия на Монти Бодкин | Колибри | 2002 |
Bachelors Anonymous | 1973 | Bachelors Anonymous | 1974 | Клуб „Анонимни ергени“ | Кронос | 1996 |
Aunts Aren't Gentlemen | 1974 | The Cat-nappers | 1975 | Лелите не са джентълмени | Колибри | 1996 |
Sunset at Blandings | 1977 | Sunset at Blandings | 1978 | |||
The Luck Stone | 1997 |
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- ((en)) P. G. Wodehouse Appreciation Page Архив на оригинала от 2008-01-01 в Wayback Machine.
![]() ![]() |
Тази страница частично или изцяло представлява превод на страницата P. G. Wodehouse в Уикипедия на английски. Оригиналният текст, както и този превод, са защитени от Лиценза „Криейтив Комънс – Признание – Споделяне на споделеното“, а за съдържание, създадено преди юни 2009 година – от Лиценза за свободна документация на ГНУ. Прегледайте историята на редакциите на оригиналната страница, както и на преводната страница, за да видите списъка на съавторите.
ВАЖНО: Този шаблон се отнася единствено до авторските права върху съдържанието на статията. Добавянето му не отменя изискването да се посочват конкретни източници на твърденията, които да бъдат благонадеждни. |
|