Михаил Чаков
Тази статия е за гумендженеца, съратник на Гоце Делчев и петрички, серски и велешки войвода на ВМОРО. За екшисуеца, лерински деец на ВМОРО вижте Михаил Чеков.
Михаил Чаков | |
български революционер | |
![]() | |
Роден | |
---|---|
Починал | 17 септември 1938 г.
|
Погребан | Централни софийски гробища, София, Република България |
Михаил Чаков в Общомедия |
Михаил Чаков, наречен Анджелията,[1] е български военен и революционер, войвода на Вътрешната македоно-одринска революционна организация.[2]
Биография
[редактиране | редактиране на кода]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b9/Mihail_chekov_krsto_lazarovcheta3.jpg/250px-Mihail_chekov_krsto_lazarovcheta3.jpg)
Михаил Чаков е роден на 16 март 1873 година в градчето Гумендже, тогава в Османската империя, днес Гумениса, Гърция. Завършва VI клас на Солунската българска гимназия и става учител в Тумба. През 1897 година е привлечен във Вътрешната македоно-одринска революционна организация от Даме Груев и Пере Тошев. Става четник при Михаил Апостолов - Попето, като обикалят Воденско и Ениджевардарско, след което става самостоятелен войвода.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5b/Karakoy-Alibotush-Gathering.jpg/250px-Karakoy-Alibotush-Gathering.jpg)
През лятото на 1900 година, четата му е съставена от 5-6 души и обикаля района на Поройско, южно от Петрич. На 18 август преминава и през селата Горни и Долни Порой. Сред четниците са Алексо Поройлията и Сотир Джумалийчето от Горна Джумая.[3]
Той е районен и околийски войвода в Петричко (1901 - 1902), Драмско и Сярско (1903 - 1904). Никъде в документи или спомени не се споменава през месец май 1903 година Михаил Чаков да участва в сражението при село Баница, Сярско, в което загива Гоце Делчев, но той описва трагичната случка в спомените си като очевидец.[4] По време на Илинденско-Преображенското въстание в Пирин на 30 август 1903 година четата на Михаил Чаков, заедно с четите на Яне Сандански, капитан Юрдан Стоянов и Стоян Мълчанков с общо 160 души водят голямо сражение с 600 души турска войска при оброчището „Света Троица“, Мелнишко. Турците са отблъснати с много жертви, докато от въстаниците загиват само трима души. Участва с четата си в нападението над турския гарнизон в село Обидим, заедно с Иван Апостолов, Стоян Мълчанков и Никола Груйчин на 13 и 14 септември и в последвалия бой в Харамибунар на 16 септември.
Чета на Михаил Чаков, 11 април 1905 година | ||||
---|---|---|---|---|
Номер | Име | Селище | Околия | Забележка |
1. | Михаил Чаков | Гумендже | Ениджевардарска | |
2. | Славе Стефанов | Стара Загора | Старозагорска | |
3. | Йордан Ненов | Скопие | Скопска | |
4. | Георги Константинов | Косача | Радомирска | |
5. | Димитър Стойчев | Златица | Пирдопска | |
6. | Григор Динев | Калища | Радомирска | |
7. | Георги Иванов | Ракиновци | Радомирска | |
8. | Коста Георгиев | Враца | Врачанска | |
9. | Кръстьо Лазаров | Коню | Кумановска | |
10. | Дельо Калъчев | Богданци | Гевгелийска | |
11. | Димитър Грозданов | Прилеп | Прилепска | [5] |
Чета на Михаил Чаков, 27 май 1907 година | ||||
---|---|---|---|---|
Номер | Име | Селище | Околия | Забележка |
1. | Михаил Чаков | |||
2. | Темелко Наумов | Степенци | Велешка | |
3. | Кольо Костов | Самоков | ||
4. | Неофит Трайков | Дупница | ||
5. | Димитър х. Димитров | Брезно | Тетовска | |
6. | Милан Петров | Прилеп | ||
7. | Атанас Савчев | Черешево | Русенска | |
8. | Христо Петров | Тушин | Гевгелийска | |
9. | Милан Кръстев | София | ||
10. | Димитър Цанев | Слаковци | Радомирска | |
11. | Захари Тодоров | Рахово | ||
12. | Ст. Иванчев | Станьовци | Трънска | |
13. | Тодор Трайков | Велес | ||
14. | Тодор Велев | |||
15. | Мане Трайков | Скопие | ||
16. | Ангел Ябалчев | Дулица | Кочанска | |
17. | Крум Апостолов Попов | Сопица | Радомирска | |
18. | Никола Китанов | Черешево | Скопско | |
19. | Илия Ив. Шекеров | Ямбол | ||
20. | Найдо Велев | |||
21. | Иван Маноилов | |||
22. | Милан Иванов | Куманово | ||
23. | Найдо Арсов | Папрадище | Велешка | |
24. | Лазар Зарков | Ваташа | Тиквешка | |
25. | Никола Булгуров | Чирпан | ||
26. | Ив. Вангелов | |||
27. | Пано Филипов | Ораов дол | Велешка | |
28. | Наум Щерьов | Балчик | ||
29. | Михаил Д. Бояджиев | Разград | ||
30. | Петко Койчев | Пирдоп | ||
31. | Стоян Йотов | Пенкьовци | Трънска | |
32. | Иван Никифоров | София | ||
33. | Милан Андонов | Г. Дупаячани | Прилепска | |
34. | Андрей Иванов | Велес | ||
35. | Тошо Стефанов | Бразда | Скопска | |
36. | Симеон Иванов | Кюстендил | ||
37. | Никола Пенев | Чирпан | ||
38. | Димитър Георгиев | [6] |
След потушаването на въстанието Михаил Чаков е войвода в Кумановско (1905), отново в Сярско (1906) и Велешко (1907 – 1908). На 23 април 1906 година Михаил Чаков заедно с Атанас Спасов и Никола Пантушев се връщат в Баница и изравят костите на Гоце Делчев, като ги оставят скрити под светия престол на църквата. Четите на Михаил Чаков, Тане Николов, Иван Наумов, Христо Цветков, Петър Ацев, Мирчо Найдов, Христо Попов и местните войводи Секула Ораовдолски и Велко Попадийски взима участие в битката на Ножот през юли 1907 година.
След Младотурската революция в 1908 година се легализира и се установява в родния си Гумендже. На 10 юни 1909 година е арестуван в Гумендже и затворен в Солун.[7]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a9/Mihail_chakov_cheta.jpeg/250px-Mihail_chakov_cheta.jpeg)
През 1912 година Чаков взима участие в Балканската война като войвода на чета № 11 на Македоно-одринското опълчение.[8] Заедно с Андон Кьосето, Йонко Вапцаров, Георги Занков, Лазар Колчагов, Таско Кочерински, Лазар Топалов, Стефан Чавдаров, Пейо Яворов и други събират сборна чета, която се ръководи от Христо Чернопеев. Заедно с 12-а рота от 27-и Чепински полк четата атакува Мехомия. Освобождават още Банско, Драма, Неврокоп и Кавала, като превземат града, без да се даде и един изстрел.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4e/Bozhkov_Chakov_Chernopeev_Baychev_Kaytazov.jpg/250px-Bozhkov_Chakov_Chernopeev_Baychev_Kaytazov.jpg)
Чаков участва в Първата световна война като старши подофицер 9-а погранична дружина от 85-и полк[10], тогава негов четник е сетнешният воденски войвода Йордан Лазаров. Уволнен е от служба поради болест и заминава за Ксанти, където съдейства за издаването на пътен лист на Дядо Никола Мутафчиев, който прибира костите на Гоце Делчев от Баница и ги мести в Ксанти, а след Първата световна война в Пловдив. До 1923 година съхранява костите в сандъче в дома си, а после по молба на Тодор Александров ги излагат 10 дни за поклонение в църквата „Света Неделя“.
В следвоенния период дейно участва в Илинденската организация.
Михаил Чаков почива на 17 септември 1938 година.[11][12][13][14] Погребан е в София.[15]
Външни препратки
[редактиране | редактиране на кода]- Чаков, Михаил. Дневник на революционния ми живот. Алманах „Янтра“, 1983, кн. 4, с. 174-201.
- "Дневник на революциония ми живот", публикувано в сп. "Янтра", брой 4, Велико Търново, 1983 година
- "Сражението при Баница и смъртта на Гоце Делчев", публикувано в "Борбите в Македония и Одринско (1878-1912)", София, 1982 година
- "Из моите спомени. Сражението при Баница и смъртта на Гоце Делчев", публикувано в сп. "Българска Мисъл", книга IX, София, 1935 година
- "Последните часове на Гоце Делчев", публикувано в сп. "Илюстрация Илинден", брой 45, София, 1932 година
- "Последните дни на Гоце", публикувано в сп. "Илюстрация Илинден", год. I, книга 3, София, юли 1927 година
- "Прибирането костите на великия революционер-апостол Гоце Делчев", публикувано в сп. "Илюстрация Илинден", книга 6 (46), София, 1933 година
Бележки
[редактиране | редактиране на кода]- ↑ Пеловски, Филип. Македоно-одрински свидетелства. Регистър на участниците в освободителните борби в Македония, Тракия и Добруджа, получили български народни пенсии през 1943 г. Т. I. Дел I. София, Библиотека Струмски, 2021. ISBN 978-619-1885718. с. 147.
- ↑ Обзор на архивните фондове, колекции и единични постъпления съхранявани в Български исторически архив. Т. V (от фонд № 290 до фонд № 380). София, Народна библиотека „Кирил и Методий“. Български исторически архив, 1983. с. 212.
- ↑ Чолов, П., Българските въоръжени чети и отряди през XIX век, София, 2003, Академично издатеслтво „Марин Дринов“, ISBN 954-430-922-5, стр. 343, 344
- ↑ Васил Станчев, „Четвъртата версия за убийството на Гоце Делчев“, Стара Загора 2003 г., стр.8
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА-Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.32
- ↑ „Дневник на четите, изпратени в Македония от пункт Кюстендил. 1903-1908“, ДА-Враца, ф. 617к, оп.1, а.е.1, л.51
- ↑ Дебърски глас, година 1, брой 11, 14 юни 1909, стр. 3.
- ↑ Македоно-одринското опълчение 1912 - 1913 г.: Личен състав по документи на Дирекция „Централен военен архив“. София, Главно управление на архивите, Дирекция „Централен военен архив“ В. Търново, Архивни справочници № 9, 2006. ISBN 954-9800-52-0. с. 794, 892.
- ↑ Македоно-одринското опълчение 1912 - 1913 г.: Личен състав по документи на Дирекция „Централен военен архив“. София, Главно управление на архивите, Дирекция „Централен военен архив“ В. Търново, Архивни справочници № 9, 2006. ISBN 954-9800-52-0. с. 331.
- ↑ Николов, Борис Й. Вътрешна македоно-одринска революционна организация: Войводи и ръководители (1893-1934): Биографично-библиографски справочник. София, Издателство „Звезди“, 2001. ISBN 954-9514-28-5. с. 184.
- ↑ 95 години от гибелта на Гоце Делчев, спомени на Михаил Чаков, архив на оригинала от 26 октомври 2009, https://www.webcitation.org/query?id=1256579631568244&url=www.geocities.com/Athens/Oracle/3424/m_chakov.html, посетен на 26 октомври 2009
- ↑ Безсмъртните рицари от Ножот
- ↑ Пелтеков, Александър Г. Революционни дейци от Македония и Одринско. Второ допълнено издание. София, Орбел, 2014. ISBN 9789544961022. с. 513-514.
- ↑ Алманах на българските национални движения след 1878, Академично издателство „Марин Дринов“, София 2005, с. 371.
- ↑ Парцел 6 // София помни. Посетен на 2022-09-03.
- Дейци на ВМОРО
- Български революционери от Македония
- Борци срещу сръбската въоръжена пропаганда в Македония
- Родени в Гумендже
- Незавършили ученици в Солунската българска мъжка гимназия
- Македоно-одрински опълченци
- Войводи на чети на Македоно-одринското опълчение
- Български военни дейци от Първата световна война
- Български просветни дейци от Македония
- Дейци на Илинденската организация
- Починали в София
- Български подофицери
- Български учители
- Погребани в Централните софийски гробища
- Български имигранти от Македония в София