Самойло Олександр Олександрович
Самойло Олександр Олександрович | |
---|---|
![]() | |
Народження | 4 листопада 1869 Москва, Російська імперія[1] |
Смерть | 8 листопада 1963[1] (94 роки) Москва, СРСР[1] |
Поховання | Новодівичий цвинтар |
Країна | ![]() ![]() |
Освіта | Олексіївське військове училище |
Партія | ВКП(б) |
Звання | генерал-майор і генерал-лейтенант |
Війни / битви | Перша світова війна і Громадянська війна в Росії |
Нагороди | |
![]() |
Самойло Олександр Олександрович (23 жовтня (4 листопада) 1869 — 8 листопада 1963) — російський і радянський військовий діяч , генерал-майор російської імператорської армії (1916), генерал-лейтенант авіації (1940), професор (1943), член КПРС із 1944 року.
Народився у Москві у дворянській родині. Був нащадком гетьмана Війська Запорізького Самійла Кішки. Із 1890 року служив у російській імператорській армії, закінчив Московське піхотне юнкерське училище. Виконував різні розвідувальні завдання під час службових відряджень до Німеччини, Австро-Угорщини та Англії. Із 1908 року — полковник, із 1909 року служив у Генеральному штабі. Учасник Першої світової війни, під час якої був начальником штабу 10-ї армії та генерал-квартирмейстром Західного фронту.
У 1918 році добровільно перейшов на службу до Червоної Армії, був під час Громадянської війни в Росії начальником штабу Біломорського військового округу, начальником штабу і командувачем 6-ї армії, командувачем Східного фронту, начальником Всеросголовштабу.
У 1921 році — голова Центральної комісії полювання і рибальства при Головному штабі РСЧА.
Після громадянської війни займався викладацькою діяльністю. У 1940—1941 роках був заступником начальника оперативного відділу Головного управління ВПС РСЧА. Із 1948 року — у відставці.
Був нагороджений численними нагородами: орденом Святої Анни, двома орденами Святого Володимира, двома орденами Святого Станіслава, двома орденами Леніна, чотирма орденами Червоного прапора, орденом Вітчизняної війни 1-го ступеня, медалями « 20 років РСЧА РСЧА», «30 років Радянській армії і флоту», «За перемогу над Німеччиною», «800 років Москви», орденом Почесного легіону, орденом Італійської корони.
Олександр Самойло є одним із прототипів головного героя роману Валентина Пікуля «Честь имею».
Написав мемуари[джерело?].
- ↑ а б в Самойло Александр Александрович // Большая советская энциклопедия: [в 30 т.] / под ред. А. М. Прохорова — 3-е изд. — Москва: Советская энциклопедия, 1969.
- Самойло Александр Александрович на сайте Офицеры Российской императорской армии в Великой войне
- http://museum.ru/N69083
Ця стаття не містить посилань на джерела. (13 січня 2020) |
![]() | В іншому мовному розділі є повніша стаття Самойло, Александр Александрович(рос.). Ви можете допомогти, розширивши поточну статтю за допомогою перекладу з російської.
|
- Народились 4 листопада
- Народились 1869
- Уродженці Москви
- Померли 8 листопада
- Померли 1963
- Померли в Москві
- Поховані на Новодівичому цвинтарі в Москві
- Члени КПРС
- Кавалери ордена Леніна
- Кавалери ордена Червоного Прапора
- Кавалери ордена Вітчизняної війни I ступеня
- Кавалери ордена святого Володимира 3 ступеня
- Кавалери ордена Святого Володимира 4 ступеня
- Кавалери ордена Святого Станіслава 2 ступеня
- Кавалери ордена Святої Анни 3 ступеня
- Кавалери ордена Святого Станіслава 3 ступеня
- Нагороджені медаллю «За перемогу над Німеччиною у Великій Вітчизняній війні 1941—1945 рр.»
- Нагороджені медаллю «XX років Робітничо-Селянській Червоній Армії»
- Нагороджені медаллю «30 років Радянській Армії та Флоту»
- Нагороджені медаллю «В пам'ять 800-річчя Москви»
- Кавалери ордена Святого Станіслава (Російська імперія)
- Статті, які варто перекласти з російської
- Генерал-майори (Російська імперія)
- Генерал-лейтенанти авіації (СРСР)
- Радянські професори
- Учасники Першої світової війни
- Учасники Другої Світової війни з СРСР