Рекс Тіллерсон
Рекс Тіллерсон англ. Rex Tillerson | ||
![]() | ||
| ||
---|---|---|
1 лютого 2017 — 31 березня 2018 | ||
Президент: | Дональд Трамп | |
Попередник: | Джон Керрі | |
Наступник: | Джон Салліван (в.о) Майк Помпео | |
Ім'я при народженні: | англ. Rex Wayne Tillerson | |
Народження: |
23 березня 1952[1][2][…] (72 роки) Вічита-Фолс, Техас, США | |
Країна: |
![]() | |
Релігія: | конгрегаціоналізм[d][4] | |
Освіта: | Техаський університет і Tejas Clubd | |
Ступінь: | бакалавр наук[d] | |
Партія: | Республіканська партія США | |
Автограф: | ![]() | |
Нагороди: | ||
Рекс Вейн Тіллерсон (англ. Rex Wayne Tillerson; нар. 23 березня 1952) — американський підприємець, індустріальний менеджер та політик, головний виконавчий директор і голова ради директорів нафтової корпорації ExxonMobil. У грудні 2016 року номінований на посаду державного секретаря обраним президентом США Дональдом Трампом[5][6][7]. Державний секретар США (з 1 лютого 2017 до 31 березня 2018)[8].
Ріс в Оклахомі і Техасі. 1975 року закінчив Техаський університет в Остіні, де вивчав інженерну справу (в університетські роки перебував в студентському братстві Alpha Phi Omega, куди до 1968 року приймали тільки бойскаутів. Відразу почав кар'єру в Exxon на промислах, до середини 1980-х очолював службу розвитку бізнесу в газовому департаменті корпорації.
2001 року став старшим віцепрезидентом ExxonMobil, 2004 року увійшов до ради директорів корпорації, з січня 2006 року — голова ради директорів і CEO ExxonMobil. 14 грудня 2016 року корпорація оголосила про відставку Тіллерсона й вступ на посаду з 1 січня 2017 року його наступника — Даррена Вудса. Згідно з документами, наданими німецькій газеті Süddeutsche Zeitung анонімним джерелом, 1998 року Тіллерсон став директором зареєстрованої на Багамських островах російсько-американської компанії Exxon Neftegas (за даними самої ExxonMobil, він залишив цю посаду 2006 року, коли очолив корпорацію). У 1990-ті роки, будучи представником Exxon в Росії, Тіллерсон зіграв важливу роль в досягненні угоди по створенню міжнародного консорціуму для розробки нафтогазових родовищ «Сахалін-1», а 2007 року, вже очоливши корпорацію, зумів відстояти її інтереси в протистоянні з російськими властями і Газпромом. 2009 року забезпечив 30-мільярдний контракт Exxon з Катаром з виробництва зрідженого природного газу. 2011 року ExxonMobil підписала контракт на видобуток нафти в Іракському Курдистані, що порушувало закони Іраку й викликало роздратування Вашингтона.
Того ж 2011 року Exxon уклала угоду з корпорацією «Роснефть», відповідно до якого отримала доступ до нафтових запасів в російському секторі Арктики в обмін на інвестиції російської компанії в заморські проєкти Exxon. Цей контракт був заморожений після введення санкцій 2014 року, збитки американської компанії оцінюються приблизно в 1 млрд доларів, і Тіллерсон домагався скасування прийнятих рішень. За твердженням британської газети The Guardian, Тіллерсон особисто знайомий з главою «Роснефти» Ігорем Сечіним з 1990-х років, коли той працював у міській адміністрації Санкт-Петербурга (газета називає Сечіна найвпливовішою людиною в Росії після Путіна, 2014 року він потрапив під персональні санкції). Тіллерсон домагався скасування заборони, що існувала протягом декількох десятиліть, на експорт сирої нафти з США, а також зняття обмежень на розвиток проєктів експорту зрідженого газу. Під керівництвом Тіллерсона ExxonMobil отримала 2014 року чистий прибуток, що становив 34 млрд доларів і сплатила 80 млрд доларів податків. Крім того, корпорація продовжувала співпрацю з «Роснефтью» після введення санкцій в 2014 році. Журнал Forbes за підсумками 2015 року помістив Тіллерсона на 25-те місце в рейтингу найбільш впливових людей світу (за підсумками 2014 року він посідав 20-те місце). За відомостями того ж журналу, Тіллерсон володіє 2,6 млн акцій ExxonMobil, вартість яких за підсумками 2015 року склала близько 240 млн доларів, а дохід їхнього власника — 27 млн доларів.
На слуханнях в комісії Сенату з міжнародних справ 11 січня 2017 роки для затвердження держсекретарем. 2011 року зробив політичні пожертвування з власних коштів обсягом 42 800 доларів, при цьому вся сума надійшла до передвиборчих фондів республіканських кандидатів на виборах різного рівня, включно із сенатором Мітчем Макконнеллом і кандидата в президенти Мітта Ромні. У грудні 2016 року Тіллерсона стали називати одним з можливих кандидатів на посаду державного секретаря США в майбутньому кабінеті Дональда Трампа. 6 грудня обраний президент провів особисту зустріч з Тіллерсоном в нью-йоркській «вежі Трампа», і ділове видання The Wall Street Journal висловило стурбованість можливим призначенням людини, що має «зв'язки з Путіним». За твердженнями близьких, Тіллерсон познайомився з Путіним в 1990-і роки, коли представляв інтереси «Exxon» в Росії. Колишній заступник міністра оборони США Джон Хамр називав Тіллерсона людиною, який спілкувався з Путіним частіше будь-якого іншого американця, за винятком Генрі Кіссінджера. Тіллерсон входить до ради піклувальників Центру стратегічних і міжнародних досліджень. Журнал Newsweek нагадав, що 2006 року Royal Dutch Shell була змушена продати велику частину своєї частки в проєкті Сахалін-2 Газпрому, і що 2008 року British Petroleum розпродала свої російські активи після того, як російська влада відмовили у в'їзній візі її генеральному директору, а ФСБ провела рейди в офісах спільної TNK-BP (2013 року ці об'єкти перейшли у власність Роснефти), і навів думку Вільяма Браудера, що відсутність аналогічних проблем у ExxonMobil. Нагороджений російським орденом Дружби (2012) [9].
- ↑ Orwig S. F. Encyclopædia Britannica
- ↑ Енциклопедія Брокгауз
- ↑ The Fine Art Archive — 2003.
- ↑ https://religionnews.com/2016/12/14/rex-tillerson-establishment-protestant-secretary-of-state/
- ↑ Держсекретарем США може стати топ-менеджер нафтового гіганта, який має бізнес у Росії – Reuters. ТСН. 11 грудня 2016. Архів оригіналу за 12 грудня 2016. Процитовано 12 грудня 2016.
- ↑ Друг РФ: ЗМІ назвали головного претендента на посаду держсекретаря США. ТСН. 10 грудня 2016. Архів оригіналу за 11 грудня 2016. Процитовано 12 грудня 2016.
- ↑ Sanger, David E.; Haberman, Maggie; Krauss, Clifford (10 грудня 2016). Rex Tillerson, Exxon Chief, Is Expected to Be Pick for Secretary of State. Нью-Йорк Таймс. Архів оригіналу за 12 грудня 2016. Процитовано 12 грудня 2016.
- ↑ Трамп звільнив держсекретаря Тіллерсона, який заявив про причетність РФ до отруєння Скрипаля (укр.). Архів оригіналу за 13 березня 2018. Процитовано 13 березня 2018.
- ↑ Krauss, Clifford (11 грудня 2016). Rex Tillerson, an Aggressive Dealmaker Whose Ties With Russia May Prompt Scrutiny. Нью-Йорк Таймс. Архів оригіналу за 12 грудня 2016. Процитовано 12 грудня 2016.
- Публікації на C-SPAN
- Народились 23 березня
- Народились 1952
- Уродженці Вічита-Фолса
- Республіканці США
- Кавалери ордена Дружби (Російська Федерація)
- Державні секретарі США
- Кабінет Дональда Трампа
- Випускники Техаського університету
- Підприємці США
- Персоналії:ExxonMobil
- Дипломати США
- Підприємці XX століття
- Підприємці XXI століття
- Дипломати XXI століття
- Республіканці Техасу
- Члени Національної інженерної академії США
- Підприємці США XXI століття
- Головні виконавчі директори США