Пурани
Індуїстська література | |
![]() | |
Веди | |
---|---|
Ріґ · Яджур | |
Сама · Атхарва | |
Розподіл | |
Самгіти · Брагмани | |
Араньяки · Упанішади | |
Упанішади | |
Айтарея · Брігадараньяка | |
Іша · Кена · Катха | |
Чхандог'я · Тайттірія | |
Прашна · Шветашватара | |
Мундака · Мандук'я | |
Веданґа | |
Шикша · Чандас | |
В'акарана · Нірукта | |
Джйотиша · Кальпа | |
Ітігаси | |
Магабгарата · Рамаяна | |
Пурани | |
Бхаґавата · Брагмавайварта | |
Ваю · Вішну · Падма | |
Маркандея · Нарада | |
Інші тексти | |
Смріті · Стотри · Шруті · Сутри | |
Бгаґавад-Ґіта · Панчаратра · | |
Тантри · Артхашастра · Агами · Кавача | |
Дхарма-шастри · Дів'я-прабандха · | |
Рамачарітаманаса · Йога-Васиштха | |
Теварам · Чайтанья-чарітамріта · | |
Шукасаптаті | |
Портал «Індуїзм» |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/da/Ashta-Matrika.jpg/300px-Ashta-Matrika.jpg)
Пура́ни[1] (санскр. पुराण, purāṇa IAST, «сказання») — індуїстські релігійні тексти, в яких розповідається історія Всесвіту від створення до знищення, генеалогія монархів, героїв, мудреців та напівбогів, опис космології, філософії та географії індуїзму[2]. Пурани зазвичай надають перевагу одному божеству та часто використовують релігійні та філософські поняття. Вони як правило написані у вигляді історій, які одна людина розповідає іншій. Використовуються також у буддизмі і джайнізмі.
Людиною, що уклала Пурани, традиційно вважається В'яса, на початку Калі-юґи (кінець IV тисячоліття до н.е.), який також розповів Махабхарату[3]. Найстаріші письмові версії пуран датуються часом Імперії Гуптів (3-5 століття н. е.), а більша частина з решти матеріалу також датується цим часом або наступними століттями за допомогою історичних згадок. Ймовірно, тексти писалися у різних частинах Індії. Пурани містять спільні ідеї, але неможливо простежити напрямки впливу від одної пурани до іншої, через що ці тексти зазвичай розглядають як єдине ціле[4]. У будь-якому випадку, дата запису текстів не відповідає даті їх дійсного створення[5]. З одного боку пурани існували в усній формі до того, як їх було записано[5], а з іншого боку, їх було значно модифіковано до 16 століття, з якого залишилося більшість письмових документів[5][6], а до деякої мірі й після цього часу.
Найперша згадка про Пурани міститься в «Чхандоґ'я-упанішаді» (7.1.2), де до мудреця Наради звертаються як до «ітіхаса-пуранам панчамам веданам». «Чхандоґ'я-упанішада» дає Пуранам й Ітіхасам статус «п'ятої Веди» або «Панчама-веда».[7] У «Ріґ-веді» слово «пурана»згадується багато разів, але вчені вважають, що в даному випадку воно використовується просто в значенні «стародавній».
Існує багато текстів, які називають «Пурани». Найбільш значущими з них є:
- Маха-пурана і Упа-пурана — основні пуранічні писання.
- Стгала-пурана — писання, в яких підносяться певні індуїстські храми. У них також описується історія створення храмів.
- Кула-пурана — писання, в яких розповідається про походження варн та пов'язаних з цим історій.
Пурани діляться на Маха- («великі») і на Упа- («додаткові»). Згідно з «Матсья-пураною»[8] в них викладаються п'ять основних предметів, які називаються Панча-лакшана («п'ять відмінних рис»):
- Санга - створення всесвіту.
- Пратісарґа - другорядні творіння, повторне творіння після руйнування.
- Вамша - генеалогія богів і мудреців.
- Манвантара - створення людської раси[9].
- Вамшанучарітам - історії династій.
Більшість Маха-пуран і Упа-пуран описують ці теми, хоча частина їхніх текстів присвячена також історичній та релігійній тематиці[10]. У кожній з Пуран зазвичай славиться певне божество (Шива, Вішну або Крішна). У Пуранах викладається велика кількість релігійних та філософських концепцій, таких як бгакті та санкх'я.
В Індії, Пурани перекладені на місцеві мови і розповсюджуються вченими-брахманами, які їх публічно читають або розповідають історії з них на особливих зборах, які називаються «катга» - мандрівний брахмана зупиняється на декілька тижнів в якому-небудь храмі і розповідає історії з Пуран групам індусів, які збираються спеціально для цієї мети. Ця релігійна практика особливо характерна для традицій бгакті в індуїзмі.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cb/Varahapurana.jpg/300px-Varahapurana.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Naradiyamahapuranam.jpg/250px-Naradiyamahapuranam.jpg)
Традиційно існують 18 Маха-пуран і 18 Упа-пуран. У кожній Маха-пурані нараховується 18 «канонічних»Пуран, причому ці списки іноді відрізняються один від одного в залежності від часу складання певної Пурани. Поєднавши списки, перераховані в різних Пуранах,Діммітт і ван Буітенен[11] склали свій список з двадцяти основних Маха-пуран, куди крім 18 «традиційних» також включили «Харівамшу» (яку часто відносять до «Махабхарати») і «Ваю-пурани».
У загальноприйнятий перелік 18 Маха-пуран входять:
- Аґні-пурана (15,400 текстів)
- Бгаґавата-пурана (18,000 текстів). Найвідоміша з Пуран.[12] Основна тема, викладена в ній, це Вішну-бгакті. У ній також містяться історії різних аватар Вішну. У десятій (найоб'ємнішій) пісні викладається історія Крішни, причому можливо вперше на санскриті описуються його дитячі ігри, які згодом набули великого значення в рухах бгакті.[13]
- Бхавіш'я-пурана (14,500 текстів)
- Брахма-пурана (24,000 текстів)
- Брахманда-пурана (12,000 текстів; включає в себе «Лаліта-сахасранамам»)
- Брахмавайварта-Пурана (18,000 текстів)
- Ґаруда-пурана (19,000 текстів)
- Курма-пурана (17,000 текстів)
- Лінґа-пурана (11,000 текстів)
- Маркандея-пурана (9,000 текстів; включає в себе «Деві-Махатма»)
- Матсья-пурана (14,000 текстів)
- Нарада-пурана (25,000 текстів)
- Падма-пурана (55,000 текстів)
- Шіва-пурана (24,000 текстів)
- Сканда-пурана (81,100 текстів), можливо найбільша з усіх Пуран.[14]
- Вамана-пурана (10,000 текстів)
- Вараха-пурана (10,000 текстів)
- Вішну-пурана (23,000 текстів)
Маха-пурану також прийнято ділити на три категорії згідно з Трімурті:[15]
Відповідно до класифікації, описаної в самих Пуранах, вони поділяються на три категорії відповідно до трьох ґун (якостей) матеріальної природи - доброти, пристрасті та невігластва. Говориться, що шість із Маха-пуран особливо сприятливі для вивчення тим, хто знаходиться в ґуні доброти, шість для тих, хто знаходиться в ґуні пристрасті, і шість для тих хто перебуває під впливом ґуни невігластва. Згідно з «Падма-пурані» [16] до цих трьох категорій відносяться такі Пурани:
- Саттва («добрість»): Вішну-пурана, Бгаґавата-пурана, Нарадея-пурана, Ґаруда - пурана, Падма-пурана, Вараха-пурана
- Раджас («пристрасть»): Брахманда-пурана, Брахма-вайварта-пурана, Маркандея-пурана, Бхавішья-пурана, Вамана-пурана, Брахма-пурана
- Тамас («інертність»): Матсья-пурана, Курма-пурана, Лінґа-пурана, Шива-пурана, Сканда-пурана, Аґні-пурана
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/18/Bhagavatapurana.jpg/300px-Bhagavatapurana.jpg)
Існують 18 Упа - пуран:[17]
- Бріхана - нарадія - пурана
- Бхаргава - пурана
- Варуна - пурана
- Васиштха - пурана
- Ганеша - пурана
- Деві-Бхагават-пурана
- Дурваса-пурана
- Калкі-пурана
- Капіла - пурана
- Мудгала - пурана
- Нанді - пурана
- Нарасімха - пурана
- Парашара - пурана
- Самба - пурана
- Санат-Кумара-пурана
- Сурья - пурана
- Хамса - пурана .
- Шива-рахасья-пурана
Існують різні версії і редакції цих Пуран. «Ганеша - пурана» і «Мудгала - пурана» присвячені Ганеше.[18][19] «Деві - Бхагават- пурана» звеличує Дургу як Верховну Богиню . Поряд з «Деві - Махатми» з « Маркандея - пурани» і «Каліка - пурану» вона є основним писанням для послідовників шактизму .[20]
У цих текстах описуються історії , пов'язані з різними храмами і святинями (слово «стхала» на санскриті означає «місце» ) . Існують декілька Стхала - пуран ( точна кількість невідома ), більшість з яких написані на новоіндійських мовах, але деякі також і на санскриті. Деякі з санскритських версій з'являються в Маха-пуранах або Упа-пуранах . У традиції індуїзму прийнято вважати, що більшість Стхала-пуран спочатку були написані на санскриті.[21] Деякі з Стхала - пуран :
- Каумаріка Кханда Пурана
- Каусікі Махатми Пурана ( Вісвамітрамахатмая Пурана )
- Куберака Пурана
- Малла Пурана
- Нармада Махатми Пурана
- Прабхас Кханда Пурана
- Сабараматі Пурана ( Сабарматі Махатми Пурана )
- Сарасваті Пурана
У цих текстах в основному описуються касти (слово «кула» на санскриті означає «сім'я» або «плем'я» ) . Вони присвячені опису історії виникнення каст і пов'язаними з цим билинами і легендами. Ці писання є важливим джерелом для ідентифікації каст і часто є предметом суперечок між кастами, що змагаються. Вони записані на новоіндійських мовах і по сьогоднішній день існує усна традиція їх передачі.[22]
Ця література практично не була досліджена, але була досить добре продокументірована в розділі « каста » в документах британського перепису населення в Індії .[23]
- Bhargava , P.L. 1971 . India in the Vedic Age . Lucknow : Upper India Publishing .
- Dimmitt , Cornelia , and J.A.B. van Buitenen . Classical Hindu Mythology : A Reader in the Sanskrit Puranas . Philadelphia : Temple University Press , 1978 . Pages 4 to 5 .
- O'Flaherty , Wendy Doniger ( ed. ) . Purāṇa Perennis : Reciprocity and Transformation in Hindu and Jaina Texts . Albany , New York : State University of New York , 1993 . ISBN 0-7914-1382-9
- Flood, Gavin (1996). An Introduction to Hinduism. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-43878-0.
- Handoo , Jawaharlal ( editor ) . Folklore in Modern India . ISBN 81-7342-055-6
- Hardy , Friedhelm . Viraha - Bhakti - The Early History of Krsna Devotion in South India . ISBN 0-19-564916-8
- Kaushal , Molly ( editor ) . Chanted Narratives - The Katha Vachana Tradition . ISBN 81-246-0182-8
- Mackenzie , Brwon . The Triumph of the Goddess - The Canonical Models and Theological Visions of the DevI - BhAgavata PuraNa . ISBN 0-7914-0363-7
- Majumdar , RC and Pusalker , AD ( editors ) : The history and culture of the Indian people . Volume I , The Vedic age. Bombay : Bharatiya Vidya Bhavan 1951 ( esp. ch . XIV - XV by AD Pusalker )
- Moghe , S. G. ( editor ) . Professor Kane's contribution to Dharmasastra literature . 1997 , New Delhi : D.K. Printworld (P) Ltd. ISBN 81-246-0075-9
- Monier - Williams, Monier. A Sanskrit - English Dictionary. Delhi: Motilal Banarsidass Publishers.
- Pargiter , F.E. 1922 . Ancient Indian Historical Tradition . London . Oxford University Press .
- Shulman , David Dean . Tamil Temple Myths - Sacrifice and Divine Marriage in the South Indian Saiva Tradition . ISBN 0-691-06415-6
- Thapan, Anita Raina (1997). Understanding Gaņapati : Insights into the Dynamics of a Cult. New Delhi: Manohar Publishers. ISBN 81-7304-195-4.
- Thurston Edgar . Castes and Tribes of Southern India ( Vols I - V). Cosmo Publication , Delhi.
- Пурани // Енциклопедія Кругосвет
- Сахаров Петро Дмитрович. Міфологічний оповідання в санскритських пуранах . М.: «Наука», 1991. ISBN 5-02-017046-1
- Dharmic Scriptures - найбільший інтернет портал з оригінальними текстами пуран
- Бхагават- пурана - повний текст у перекладі з санскриту і з коментарями Бхактіведанти Свамі Прабхупади (рос.)
- Девібхагавата - пурана - переклад на російську мову (рос.)
- Вішну - пурана - переклад на російську мову (рос.)
- Шайво - пурана - на сайті послідовника Чандрашекхар Шівачарья Махасвамі , Москва (рос.)
- Шакті Пурана - статті , переклади. (рос.)
- Офіційний сайт Геттінгенгского університету.
- Катга // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 1 : А — Л. — С. 467.
- Пурани // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 298.
- ↑
санск. पुराण Purāṇa Пурана кит. 往世書 Wàngshì-shū Ванши-шу яп. 往世書 おうせいしょ Ōсей-сьо - ↑ Puranas at Sacred Texts
- ↑ The Puranas by Swami Sivananda
- ↑ Flood, Gavin (1996). An Introduction to Hinduism (Book). Cambridge University Press. ISBN 0521433045.
- ↑ а б в Johnson, W.J. (2009). A Dictionary of Hinduism. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-861025-0.
- ↑ Singh, Nagendra Kumar (1997). Encyclopaedia of Hinduism. ISBN 8174881689.
- ↑ The Chandogya Upanisad (7.1.4) mentions the Puranas and Itihasas as the fifth Veda. Архів оригіналу за 28 лютого 2008. Процитовано 15 листопада 2009.
- ↑ Matsya Purana 53.65
- ↑ Swami Sivananda«Манвантара»- це період правління визначеного Ману що складається з 71-ї юги або 308 448 000 років.
- ↑ Rao, Velcheru Narayana (1993). Purana as Brahminic Ideology. У Doniger Wendy (ред.). Purana Perennis: Reciprocity and Transformation in Hindu and Jaina Texts (Book) (English) . Albany: State University of New York Press. с. 85-100. ISBN 0-7914-1381-0. Процитовано 25 липня 2007.
- ↑ Dimmitt, Cornelia; J. A. B. van Buitenen (1978). Classical Hindu Mythology: A Reader in the Sanskirt Puranas. Philadelphia: Temple University Press. с. 373. ISBN 8170305969.
- ↑ A Sanskrit-English Dictionary. Sir Monier Monier-Williams. Oxford: Oxford University Press, 1899. Page 752, column 3, under the entry Bhagavata.
- ↑ Viraha-Bhakti — The Early History of Krsna Devotion in South India — Friedhelm Hardy. ISBN 0-19-564916-8
- ↑ Doniger Wendy, ред. (1993). The Scrapbook of Undeserved Salvation: The Kedara Khanda of the Skanda Purana. Purana Perennis: Reciprocity and Transformation in Hindu and Jaina Texts (Book) (English) . Albany: State University of New York Press. с. 59-83. ISBN 0-7914-1381-0. Процитовано 25 липня 2007.
- ↑ The Puranic Encyclopedia
- ↑ Padma Purana, Uttara-khanda, 236.18-21
- ↑ These have been studied by the Bengali scholar RC Hazra . See his Studies in the Upapuranas , vol . I , Calcutta , Sanskrit College , 1958 . Studies in the Upapuranas , vol . II , Calcutta , Sanskrit College , 1979 . Studies in Puranic Records on Hindu Rites and Customs , Delhi , Banarsidass , 1975 . More recently they have been studied by Ludo Rocher in The Puranas - A History of Indian Literature . Vol. II , fasc . 3 , Wiesbaden : Otto Harrassowitz , 1986 .
- ↑ Anita Raina Understanding Gaṇapati IAST: Insights into the dynamics of a cult Manohar Publishers 1997 Isbn 81-7304-195-4
- ↑ Purana at Gurjari
- ↑ The Triumph of the Goddess - The Canonical Models and Theological Visions of the DevI - BhAgavata PuraNa , Brwon Mackenzie . ISBN 0-7914-0363-7
- ↑ Tamil Temple Myths - Sacrifice and Divine Marriage in the South Indian Saiva Tradition - David Dean Shulman . ISBN 0-691-06415-6
- ↑ ' Kulapuranas ' - Pulikonda Subbachary in Folklore in Modern India , edited by Jawaharlal Handoo , p . 125-142 . ISBN 81-7342-055-6
- ↑ See for example Castes and Tribes of Southern India Vols I -V , Thurston Edgar . Cosmo Publication , Delhi.