Порнографія
Порнографія | |
![]() | |
Досліджується в | Порнознавство |
---|---|
![]() | |
Ідентифікатор WordLift | data.thenextweb.com/tnw/entity/pornography |
Класифікаційний код ACM 2012 | 10003481 |
Протилежне | opposition to pornographyd |
![]() |
Порногра́фія (грец. πόρνη (порні) — «повія» і грец. γραφή (графі) — писання) — натуралістичне зображення сексуальної практики в живописі, літературі, кіно, фотографії тощо, або словесне описання статевого акту, що мають за мету сексуальне збудження; твори, які містять таке зображення[1]. Порнографічні зображення, створені для споживання дорослими, еволюціонували від наскальних малюнків близько сорока тисячоліть тому до презентацій віртуальної реальності. Поняття відмінне від еротики, однак ці терміни часто вживають взаємозамінно.
Найдавніші артефакти, які вважаються порнографічними, були виявлені в Німеччині 2008 року нашої ери, і їх вік становить щонайменше 35 000 років.[a] Протягом історії еротичних зображень різні люди робили спроби придушити їх за допомогою законів про непристойність, цензурувати або зробити їх незаконними. Такі підстави і навіть визначення порнографії відрізнялися в різних історичних, культурних і національних контекстах. Індійський санскритський текст Камасутра (ІІІ ст. н. е.) містив прозу, поезію та ілюстрації щодо сексуальної поведінки, і книга була популярна. Тоді як британський англійський текст Fanny Hill (1748), який вважається «першою оригінальною англійською прозовою порнографією», був однією з найбільш переслідуваних і заборонених книг. Наприкінці ХІХ століття фільм Томаса Едісона, який зображував поцілунок, був визнаний непристойним у Сполучених Штатах, тоді як фільм Ежена Піру «Час сну для нареченої» 1896 року був дуже прихильно сприйнятий у Франції. Починаючи з середини ХХ століття, ставлення суспільства до сексуальності стало більш м’яким у західному світі, де юридичні визначення непристойності були обмежені. У 1969 році «Блакитне кіно» став першим фільмом із зображенням неімітованого сексу, який отримав широкий прокат у США. Після цього настала «Золота доба порно» (1969–1984). Поява домашнього відео та Всесвітньої павутини наприкінці ХХ століття призвела до глобального зростання порнографічного бізнесу. Починаючи з ХХІ століття, більший доступ до Інтернету та доступні смартфони зробили порнографію більш масовою.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bc/XXX_P_icon.png/220px-XXX_P_icon.png)
Вважається, що порнографія забезпечує безпечний вихід для сексуальних бажань, які можуть не задовольнятися в рамках стосунків, і сприяє сексуальній реалізації в людей, які не мають партнера. Її ототожнювали з журналістикою, оскільки обидва пропонують погляд на невідоме чи приховані аспекти. Використання порнографії вважається широко розповсюдженою розважальною діяльністю, пов’язаною з іншими цифровими видами діяльності, такими як використання соціальних мереж або відеоігор.[b] Спонукання до використання порнографії можуть включати фантазію, звичне використання, управління настроєм або як частину стосунків. Було визначено, що люди, які вважають порнографію матеріалом для статевого виховання, частіше не використовують презервативи у своєму статевому житті, таким чином припускаючи вищий ризик зараження інфекціями, що передаються статевим шляхом (ІПСШ). Актори та акторки, які працюють на порнографічних студіях, проходять регулярне тестування на ІПСШ, на відміну від більшості широкої громадськості. Порівняльні дослідження показують, що більш висока толерантність і споживання порнографії серед дорослих зазвичай пов'язані з більшою підтримкою ними гендерної рівності. Серед феміністичних груп одні прагнуть скасувати порнографію, вважаючи її шкідливою, тоді як інші виступають проти спроб цензури, наполягаючи на тому, що вона нешкідлива. Продовжнє дослідження засвідчило, що використання порнографії не є прогностичним фактором насильства з боку інтимного партнера.[c] Porn Studies, заснований у 2014 році, є першим міжнародним рецензованим академічним журналом, присвяченим критичному вивченню «продуктів і послуг», які вважаються порнографічними.
Порнографія є основним фактором впливу на сприйняття людьми сексу в епоху цифрових технологій. Порнографічні вебсайти входять до 50 найбільш відвідуваних вебсайтів у світі. Порнографія, яку називають «еротичним двигуном», була відзначена своєю ключовою роллю в розвитку різноманітних технологій комунікації та обробки медіа. Через те, що порнографічна індустрія була першим прихильником інновацій і як постачальником фінансового капіталу, порнографічна індустрія була одним з факторів, що сприяли впровадженню та популяризації медіа-технологій. Точний економічний розмір порноіндустрії на початку ХХІ століття невідомий. У 2015 році вартість світового ринку становила 97 мільярдівдоларів США, а дохід США оцінюється в 10-12 дол мільярд. За оцінками, дохід США сягнув щонайменше 3,3 доларів США мільярдів у 2020 році. Порнографія в Японії мала обіг понад 20 доларів мільярдів у 2018 році. Порнографічна індустрія США наймає багатьох виконавців разом із продюсерським і допоміжним персоналом, а також має власні галузеві видання: XBIZ і AVN; торгова асоціація, Коаліція вільного слова; профспілка, комітет захисту прав дорослих виконавців; і нагороди XBIZ Awards і AVN Awards. AVN Award проходить в США з 1984 року і включає 100 номінацій[2].З середини 2010-х стала проблемою недобросовісна порнографія, як-от фейкова порнографія та порнопомста.
Для порнографії використовуються різні форми — надруковані твори, звукозаписи, фотографія, скульптура, малярство, анімація та кіно.
Термін походить від твору «Порнограф» французького письменника Нікола Ретіфа де ла Бретонна, опублікованого 1769 року в Лондоні[3]. У творі висловлювались пропозиції щодо реформ у сфері проституції.
Етимологія та визначення
Слово порнографія є конгломератом двох давньогрецьких слів: πόρνος (pórnos) «розпусники», і γράφειν ( gráphein) «написання, запис або опис».[4] У грецькій мові термін «порнографія» означає зображення сексуальної активності.[5] Невідома дата першого використання терміну «порнографія», найдавнішим засвідченим і найбільш спорідненим словом є πορνογράφος (pornographos), тобто «хтось пише про розпусниць» у ІІІ столітті н. е. у роботі Афінея «Дейпнософісти».[6]
Найдавніше опубліковане згадування слова «порнографія» як «нова порнографія» датується 1638 роком і приписується Натаніелю Баттеру в історії газетної індустрії Фліту.[7] Сучасне слово «порнографія» увійшло в англійську мову як більш звичне слово в 1842 році через французьке «pornographie», від грецького «pornographos».[8] З міжнародних мов, лово потрапило в інші мови та стало інтернаціональним.
Термін «порно» - це скорочення від «порнографія».[5] Споріднений термін πόρνη (pórnē) «повія» грецькою мовою, спочатку означало «куплена» подібно до pernanai «продавати», від протоіндоєвропейського кореня per- «передати» — натякаючи на акт продажу.[5]
Слово «порнографія» спочатку використовувалося класичними вченими як «книжковий і, отже, необразливий термін для написання про повій»,[9] але його значення швидко розширилося, щоб охопити всі форми «неприйнятного або непристойного матеріалу в мистецтві та літературі».[9] У 1864 році словник Вебстера опублікував «розпусну картину» як значення «порнографії»[9], а Оксфордський словник англійської мови: «непристойний живопис» (1842), «опис непристойних речей, непристойна публікація» (1977 або раніше).[10]
Визначення терміну «порнографія» різноманітні, причому представники як пропорнографічних, так і антипорнографічних груп визначають його як схвально, так і несхвально, що робить будь-яке визначення дуже умовним.[11] Незважаючи на це, академічні дослідники визначили порнографію як матеріал сексуального характеру, такий як зображення, відео, текст або аудіо, який в першу чергу призначений для сприяння сексуальному збудженню споживача та створюється та комерціалізується за «згодою всіх залучених осіб».[d] Збудження вважається основною метою, сенсом існування якого має відповідати матеріал, щоб його можна було вважати порнографічним.[15] Оскільки деякі люди можуть викликати збудження від зображення, яке не призначене для сексуального збудження, і навпаки, не можуть відчувати збудження від матеріалу, який явно призначений для збудження, матеріал, який можна вважати порнографією, стає суб’єктивним.[15]
Порнографія протягом історії
Порнографія з давніх часів до Середньовіччя
Що вважати порнографією, дискутується.[16] Порнографія розглядається істориками як складне культурне утворення.[17] Однак зображення сексуального характеру існували з доісторичних часів, як це видно на фігурках Венери та наскельних малюнках.[18] Люди різних цивілізацій створювали роботи, які зображували відвертий секс; це артефакти, музика, поезія та фрески серед іншого, які часто переплітаються з релігійними та надприродними темами.[19] Найдавніші артефакти, включаючи Венеру Холе-Фельс, які вважаються порнографічними, були виявлені 2008 року нашої ери в печері поблизу Штутгарта в Німеччині. Радіовуглецеве датування припускає, що їм принаймні 35 000 років і належать до періоду Оріньяк.[a]
Величезна кількість артефактів, які були виявлені в стародавній Месопотамії, містили явні зображення гетеросексуального сексу.[21] Гліптичне мистецтво шумерського раннього династичного періоду часто показує сцени лобового сексу в місіонерській позі.[21] На вотивних табличках Месопотамії початку ІІ тисячоліття до н. е. зазвичай показано чоловіка, який проникає в жінку ззаду, а вона, нахиляючись, п’є пиво через соломинку.[21] Середньоассирійські свинцеві вотивні фігурки часто представляли чоловіка, який стоїть і проникає в жінку, яка лежить на вівтарі.[21]
Вчені традиційно інтерпретували всі ці зображення як сцени ієрогамії (давнього священного шлюбу між богом і богинею), але вони, швидше за все, пов’язані з культом Інанни, месопотамської богині сексу та священної проституції.[21] У храмі Інанни в Ассурі було знайдено багато відвертих зображень сексуального характеру, включаючи моделі чоловічих і жіночих статевих органів.[21]
Зображення статевого акту не були частиною загального репертуару формального мистецтва Стародавнього Єгипту, але рудиментарні ескізи гетеросексуального акту були знайдені на фрагментах кераміки та графіті.[22] Останні дві третини Туринського еротичного папірусу (Папірус 55001), сувою єгипетського папірусу, знайденого в Дейр-ель-Медіні,[22] складається з серії з дванадцяти віньєток, на яких зображені чоловіки та жінки в різних сексуальних позах. Ймовірно, сувій був намальований у Рамессидський період (1292–1075 рр. до н. е.), і його висока художня якість свідчить про те, що він створювався для заможної аудиторії. Інших подібних сувоїв поки не виявлено.[22]
Археолог Ніколаос Стамполідіс зазначив, що суспільство Стародавньої Греції мало поблажливе ставлення до сексуального представлення в галузі мистецтва та літератури.[23] «Ода Афродіті» грецької поетеси Сапфо (600 р. до н. е.) вважається найдавнішим прикладом лесбійської поезії.[19] Червонофігурний вазопис, винайдений в Греції (530 р. до н. е.), часто зображувала еротичні образи.[24] Комік V століття до нашої ери Арістофан розробив 106 способів опису чоловічих геніталій і 91 спосіб жіночих геніталій.[23] «Лісістрата» (411 р. до н. е.) — комедійна п’єса про сексуальну війну, яку грали в Стародавній Греції.[25]
В Індії індуїзм прийняв допитливе ставлення до сексу як до мистецтва та духовного ідеалу.[26] Деякі стародавні індуїстські храми включали різні аспекти сексуальності у свої твори мистецтва. Храми в Кхаджурахо і Конарку особливо відомі своїми скульптурами, які детально відображали людську сексуальну активність.[27] Ці зображення розглядалися з духовної точки зору, оскільки вважається, що сексуальне збудження вказує на втілення божественного.[e]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/52/Kama%2C_mithuna_artwork_in_Hindu_temples.jpg/220px-Kama%2C_mithuna_artwork_in_Hindu_temples.jpg)
«Порнографію іноді характеризують як ознаку дегенеративного суспільства, але будь-хто, хто навіть трохи знайомий з грецькими вазами чи статуями на стародавніх індуїстських храмах, знає, що так звані неприродні статеві акти, оргії та всілякі складні зв’язки були представлені протягом тисячоліть минулого у мистецтві для задоволення та натхнення глядача скрізь, очевидно, вроджене в людській – можливо, особливо чоловічій – психіці». — Том Годжкінсон[31]
Кама, слово, яке використовується для позначення сексуального бажання, було досліджено в індійських літературних творах, таких як Камасутра, де розглядалися як практичні, так і психологічні аспекти людського залицяння та статевого акту.[32] Санскритський текст Камасутри був скомпільований мудрецем Ватсьяяною в остаточну форму десь у другій половині ІІІ століття нашої ери.[33] Цей текст, який включав прозу, поезію, а також ілюстрації щодо еротичного кохання та сексуальної поведінки,[19] є одним із найвідоміших індійських еротичних творів.[34]
«Кокашастра» — ще один середньовічний індійський твір, який досліджував каму.[27] Інші приклади раннього мистецтва та літератури сексуального характеру включають: «Ars Amatoria» («Мистецтво кохання»), трактат II століття нашої ери про мистецтво спокушання та чуттєвості римського поета Овідія;[16] артефакти народу Моче в Перу (100–800 рр. н. е.);[19] «Декамерон», збірка оповідань, деякі з яких мають сексуальний характер, написана італійським письменником XIV століття Джованні Боккаччо;[16] і арабський секс-посібник XV століття «Запашний сад».[19]
Порнографія раннього Нового часу
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/df/Anime_girl_at_beach.jpg/220px-Anime_girl_at_beach.jpg)
Високорозвинена культура візуальної еротики процвітала в Японії на початку Нового часу. Принаймні з XVІІ століття еротичні твори мистецтва стали частиною основної соціальної культури.[16] Зображення статевого акту часто з'являлися на картинах, які мали на меті забезпечити статеве виховання медичних працівників, куртизанок і подружніх пар.Макура-e (малюнки на подушках) були зроблені для розваги, а також для керівництва сімейними парами.[16] Японська форма мистецтва ІХ століття «шунга», яка зображувала статеві акти на гравюрах і картинах, стала настільки популярною до XVIII століття, що японський уряд почав видавати офіційні укази проти них. Незважаючи на це, японська еротика процвітала завдяки роботам таких художників, як Судзукі Харунобу, які здобули всесвітню популярність.[19] Японські закони про цензуру, прийняті в 1870 році, ускладнювали виробництво еротичних творів. Закони залишалися в силі до кінця війни на Тихому океані в 1945 році. Незважаючи на це, порнографія процвітала через продаж «еротичних, гротескних, нісенітницьких» (ero-guro-nansensu) періодичних видань, особливо в епоху Тайшо (1912–1926).[36] З 1960-х років в Японії стали популярними рожеві фільми, які зображували сексуальні теми. У 1981 році було випущено перше японське відео для дорослих (AV).[35] Японська індустрія порнографії досягла свого піку на початку 2000-х років, коли щорічно виготовлялося близько 30 000 АВ. З середини 2010-х років збільшення доступності безкоштовного порно в Інтернеті призвело до зниження виробництва AV.[35] В останні десятиліття стали популярними інші форми розваг для дорослих, такі як хентай, який відноситься до порнографічної манги та аніме, та еротичні відеоігри.[35]
У Європі твір італійського Відродження XVI століття — «Шляхи», також знаний як «Шістнадцять насолод», став відомим своїми гравюрами, які чітко зображували сексуальні пози.[37] Публікацію цієї книги вважали початком друкованої порнографії в Римі.[38] Друге видання цієї книги було опубліковано 1527 року під назвою «Пози Аретино», в якому еротичні зображення поєднувалися з текстом — перше в західній культурі.[38] Ватикан закликав до повного знищення всіх примірників книги та ув'язнення її автора Маркантоніо Раймонді.[38] З розвитком друкарства в Європі почалося видання письмових і візуальних матеріалів, які за своєю суттю були порнографічними. «Гептамерон», написаний французькою мовою Маргаритою де Наваррською та опублікований посмертно 1558 року, є одним із найперших прикладів непристойних текстів цієї епохи.[16] Починаючи з епохи Просвітництва та прогресу в поліграфічних технологіях, виробництво еротичних матеріалів стало настільки популярним, що в Англії розвинувся підпільний ринок таких творів з окремим видавництвом і книготоргівлею.[16] Епохою розкошу порнографії історики вважають XVIII століття.[39] Так, анонімні автори публікують «Розвиток природи» (1744), «Історія людського серця: або Пригоди юного джентльмена» (1749), в якій описується жіноча еякуляція, і «Дитина природи» (1774) були відзначені як видатні порнографічні художні твори цього періоду.[40] Книгу «Фанні Гілл» (1748) вважають «першою оригінальною англійською прозовою порнографією та першою порнографією, яка використовує форму роману».[41] Еротичний літературний твір Джона Кліленда «Фанні Гілл» був вперше опублікований в Англії під назвою «Мемуари жінки задоволення».[42] Цей роман став однією з найбільш переслідуваних і заборонених книг в історії.[43] Письменника Джона Клеланда звинуватили в «розбещенні підданих короля».[44]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8c/Fanny_Hill_1906_image03.jpg/220px-Fanny_Hill_1906_image03.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/aa/Justine_ou_les_Malheurs_de_la_vertu_%28orgy_with_a_monk_2%29.jpg/220px-Justine_ou_les_Malheurs_de_la_vertu_%28orgy_with_a_monk_2%29.jpg)
Приблизно в той же час в англосфері стали відомі «французькі листівки», еротичне графічне мистецтво, яке почало масово вироблятися в Парижі.[16] Франція епохи Просвітництва була відзначена істориками як центр зародження порнографії сучасної доби.[45] Твори французької порнографії, які часто зосереджувалися на вихованні інженю в розпусника, домінували в продажі відвертого сексуального контенту.[46] Французи намагалися поєднати наративи сексуального задоволення з філософською та антиістеблішментською основою.[46] Політична порнографія почалася з часів Французької революції (1789–1799).[47] Крім сексуальної складової, порнографія стала популярним засобом протесту проти соціальних і політичних норм того часу.[16] У цей період порнографія використовувалася для дослідження ідей сексуальної свободи для жінок і чоловіків, різних методів контрацепції та для викриття злочинів могутніх королівських осіб та еліт.[16] Робітники та нижчі класи у Франції масово випускали порнографічні матеріали з темами імпотенції, інцесту та оргій, які висміювали владу церкви-держави, аристократів, священників, ченців та інших королівських осіб.[47] Одним із найважливіших авторів соціально-радикальної порнографії був французький аристократ маркіз де Сад (1740–1814), ім’я якого допомогло вивести слова «садизм» і «садист». Він захищав розпусну сексуальність і публікував критику влади, багато з яких містили порнографічний зміст.[48] Його робота «Жюстина» (1791) переплітає оргіастичні сцени разом із широкими дебатами про проблеми власності та традиційної ієрархії в суспільстві.[16]
Коли в XVIII столітті в стародавньому римському місті Помпеї були проведені масштабні археологічні розкопки, велика частина еротичного мистецтва в Помпеях і Геркуланумі виявилася, що шокувало владу, яка намагалася приховати їх від широкого загалу. У 1821 році рухомі об’єкти було замкнено в Таємному музеї в Неаполі, а те, що не вдалося вивезти, було або накрито, або закрито від загального огляду.[50]
У вікторіанську епоху (1837–1901) винайдення ротаційного друкарського верстата полегшило публікацію книг, у цей період було опубліковано багато творів хтивого характеру, часто під псевдонімами або анонімно.[51] 1837 роre на Холівелл-стріт (відомій як «Книжковий ряд») у Лондоні було понад 50 магазинів, які продавали порнографічні матеріали.[16] Багато робіт, опублікованих у вікторіанську епоху, вважаються сміливими та яскравими навіть за нинішніми поблажливими стандартами.[52] Англійський роман «Пригоди, інтриги та кохання служниці!» написана анонімною «Самою» (бл. 1838 р.) сповідувала думку про те, що гомосексуальні акти приносять жінкам більше задоволення, ніж гетеросексуальність, яка пов’язана з хворобливими та незручними переживаннями.[53] Деякі з популярних видань цієї епохи включають: The Pearl (журнал еротичних оповідань і віршів, виданий з 1879 по 1881 рік); «Гаміані, або Дві ночі надмірностей» (1870) Альфреда де Мюссе; і «Венера в хутрі» (1870) Леопольда фон Захер-Мазоха, від імені якого походить термін «мазохізм».[51] «Гріхи міст рівнини» (1881) є одним із перших єдиних чоловічих гомосексуальних літературних творів, опублікованих англійською мовою, кажуть, що цей твір надихнув інший гей-літературний твір «Телень, або Зворотний бік медалі» (1893), авторство якого часто приписували Оскару Вайльду.[52] «Романтика хтивості», написана анонімно та опублікована у чотирьох томах протягом 1873–1876 років, містила графічні описи тем, що детально описують інцест, гомосексуалізм та оргії.[49] Інші публікації вікторіанської епохи, які включали теми фетишу та табу, такі як садомазохізм і «секс між поколіннями», це: «Моє таємне життя» (1888–1894) і «Заборонений плід» (1898). Через звинувачення в непристойності багато з цих творів були заборонені до 1960-х років.
Криміналізація
Англійський акт
Першим у світі законом, який криміналізував порнографію, був англійський Акт про непристойні публікації 1857 року, прийнятий за наполяганням Товариства боротьби з розпустою.[54] Акт стосувався Сполученого Королівства та Ірландії. Відповідно до цього закону продаж непристойних матеріалів визнано правопорушенням і надано владі право вилучати та знищувати будь-які матеріали, які вони вважають розпусними.[55]
Століттями раніше матеріали сексуального характеру вважалися виключною сферою для аристократичних класів.[38] Коли порнографічні матеріали процвітали в Англії вікторіанської доби, заможні класи вважали, що вони достатньо розумні, щоб мати справу з ними, на відміну від нижчих робітничих класів, які, на їхню думку, відволікатимуться на такі матеріали та перестануть бути продуктивними. Також процвітали вірування в те, що мастурбація робить людей хворими, божевільними або сліпими.[49] Закон про непристойність, на відміну від будь-якого іншого закону раніше, дав урядовцям повноваження втручатися в приватне життя людей.[55] Декого з підозрюваних у мастурбації примушували носити засоби цнотливості. «Лікування» від мастурбації передбачало такі заходи, як ураження електричним струмом і нанесення карболової кислоти на клітор.[49] Закон критикували за те, що він заснований на все ще недоведених твердженнях про те, що сексуальні матеріали є шкідливими для людей або громадського здоров’я.[55]
Американський акт
У 1865 році поштова служба США розглядалася як «транспортний засіб» для передачі матеріалів, які американські законодавці визнали непристойними.[56] Був прийнятий закон про поштові послуги, за яким люди повинні були заплатити штраф у розмірі 500 доларів за свідоме надсилання поштою будь-якої «непристойної книги, брошури, малюнку чи іншої публікації».[57] З 1865 року до перших трьох місяців 1872 року за різними звинуваченнями в непристойності утримували загалом дев'ять осіб, одну особу засудили до року ув'язнення; тоді як протягом наступних десяти місяців за цим законом було заарештовано п'ятнадцять осіб. Частково це сталося завдяки зусиллям Ентоні Комстока, який 1872 року став великою фігурою та мав велику владу контролювати сексуальні дії людей, включаючи вибір аборту.[58] Закон Комстока 1873 року є американським еквівалентом англійського Закону про непристойність.[59] Законопроєкт про непристойність, розроблений Ентоні Комстоком, обговорювався в Конгресі США менше години.[60] Крім повноважень конфіскувати та знищувати будь-які матеріали, які вважаються непристойними, закон дозволяв органам влади проводити арешти за будь-які непристойні дії, які включали володіння контрацептивами у подружніх пар. За повідомленнями, у США було знищено 15 тонн книг і 4 мільйони фотографій, близько 15 людей були доведені до самогубства, 4000 арештовано.[60] Щонайменше 55 осіб, яких Комсток назвав абортіоністами, були звинувачені за його актом.[61]
Кроки до лібералізації
Закони щодо порнографії відрізнялися в різних історичних, культурних і національних контекстах.[62] Англійський закон не поширювався на Шотландію, де продовжувало діяти загальне право. До Англійського закону публікація непристойних матеріалів розглядалася як правопорушення загального права,[63] це ускладнювало ефективне переслідування авторів і видавців навіть у випадках, коли матеріал був явно призначений як порнографія.[64] Проте ані англійський закон, ані закон Сполучених Штатів не визначили, що вважається «непристойним», залишаючи це визначати судам.[63] Для виконання закону Комстока суди США використовували британський критерій Гікліна для визначення непристойності, визначення якого вперше було запропоновано 1868 року, через десять років після прийняття англійського акту про непристойність.[65] Визначення закріпилося в 1896 році і діяло до середини двадцятого століття. Починаючи з 1957 по 1997 рік, Верховний суд США виніс численні рішення, які переосмислили зміст непристойності.[60]
Законодавство ХІХ століття зрештою заборонило публікацію, роздрібний продаж і торгівлю певними творами та зображеннями, які вважалися порнографічними. Незважаючи на те, що закони наказували знищувати магазини та складські запаси, призначені для продажу, приватне володіння та перегляд (деяких форм) порнографії не вважалося правопорушенням аж до ХХ століття.[64] Історики досліджували роль порнографії у визначенні соціальних норм.[66] Вікторіанське ставлення до того, що порнографія призначена лише для небагатьох обраних, видно у формулюванні тесту Гікліна, який випливає з судової справи 1868 року, де запитувалося: «чи тенденція предмета, який звинувачується як непристойність, полягає в тому, щоб зіпсувати та розбестити тих, чиї уми відкриті для таких аморальних впливів».[67]
Незважаючи на офіційну заборону, продаж матеріалів сексуального характеру все ж продовжувався через «прилавок». У цей час (1896–1955 рр.) стали популярними журнали, що спеціалізуються на жанрі, який називається «зухвалий і гострий», назви кількох популярних журналів включають; Wink: A Whirl of Girls, Flirt: A FRESH Magazine і Snappy. Історії на обкладинках цих журналів містили такі сегменти, як «жваві пін-апи» та «милашки на високих підборах».[68] Деякі з популярних еротичних літературних творів ХХ століття включають романи: «Історія ока» (1928), «Тропік Рака» (1934), «Тропік Козерога» (1938), французька « Історія О» (1954); оповідання: «Дельта Венери» (1977), «Пташки» (1979).[69]
Винахід фотографії та фільмографії
Після винаходу фотографії послідувало народження еротичної фотографії. Найстаріше збережене порнографічне зображення датується приблизно 1846 роком, описується як зображення «досить серйозного чоловіка, який обережно вставляє свій пеніс у піхву настільки ж серйозної жінки середнього віку».[68] Колись придбати еротичну фотографію було дорожче, ніж найняти повію.[70] Серед паризького напівсвіту був міністр Наполеона III Шарль де Морні, ранній меценат, який із задоволенням купував і показував еротичні фотографії на великих зібраннях.[71]
Виробництво порнографічних фільмів почалося майже відразу після винаходу кіно 1895 року. Піонер кінокамери Томас Едісон випустив кілька фільмів, у тому числі «Поцілунок», які були визнані непристойними в Америці кінця ХІХ століття.[72] Двома першими піонерами порнографічних фільмів були Ежен Піру та Альберт Кіршнер. Кіршнер зняв для Піро найперший збережений порнографічний фільм під торговою назвою «Léar». Фільм 1896 року «Le Coucher de la Mariée», показали Луїзу Віллі, яка виконує стриптиз. Фільм Піру надихнув жанр ризикованих французьких фільмів, які показували жінок, які роздягалися, і інші кінематографісти зрозуміли, що на таких фільмах можна отримати прибуток.[73]
Легалізація
Фільми відверто сексуального характеру призвели до кримінальної відповідальності продюсерів і розповсюджувачів. Такі фільми нелегально знімалися аматорами, починаючи з 1920-х років, переважно у Франції та Сполучених Штатах. Обробка фільму була ризикованою, як і їх розповсюдження, яке було суворо приватним.[74] У західному світі протягом 1960-х років соціальне ставлення до сексу та порнографії повільно змінилося.[75] 1967 року Данія скасувала закони про непристойність у літературі. Це призвело до скорочення продажу порнографічної та еротичної літератури. Сподіваючись на подібний ефект, влітку 1969 року законодавці Данії скасували цензуру на графічну порнографію[76], таким чином фактично ставши з 1 липня 1969 року першою країною, яка легалізувала порнографію,[77] включно з дитячою порнографією, яка була знов заборонена 1980 року[78]. Законодавство 1969 року не призвело до скорочення виробництва порнографії, а призвело до вибуху інвестицій у та комерційного виробництва порнографії в Данії, що зробило назву країни синонімом сексу та порнографії.[76] Загальний роздрібний обіг порнографії в Данії за 1969 рік оцінювався в 50 мільйонів доларів США. Велика частина порнографічних матеріалів, вироблених у Данії, була контрабандою ввезена в інші країни світу.[79]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/48/Aarre-Panula-1969.jpg/220px-Aarre-Panula-1969.jpg)
У Сполучених Штатах порнографія захищена Першою поправкою до Конституції Сполучених Штатів, якщо вона не є непристойною або дитячою порнографією, створеною за участю справжніх дітей. Проте, у справі Стенлі проти Джорджії (1969) Верховний суд США підтримав право дорослої особи володіти непристойними матеріалами в приватному порядку. Однак згодом Верховний суд відхилив твердження про те, що за Стенлі існує конституційне право надавати непристойні матеріали для приватного використання[80] або купувати їх для приватного використання.[81] Право володіти непристойним матеріалом не означає права надавати або здобувати його, оскільки право володіти ним «відображає не більше, ніж... прагнення закону захистити приватне життя [вдома]».[82]
У 1969 році «Синє кіно» Енді Ворхола став першим повнометражним фільмом, який зображує відвертий статевий акт і отримав широкий прокат у кінотеатрах Сполучених Штатів.[83]
Кінознавець Лінда Вільямс зазначила, що поблажливість «є ключовим терміном у будь-якому обговоренні сексу з рухомими зображеннями, починаючи з шістдесятих років. Часто це «інтерес», яким ніхто не хоче відповідати».[84] У 1968 році Американська кіноасоціація створила нову систему рейтингів фільмів, згідно з якою будь-який фільм, який не був схвалений асоціацією, випускався з рейтингом «X». Коли порнографи почали випускати свою продукцію з рейтингом X, асоціація прийняла рейтинг NC-17 для фільмів лише для дорослих, залишивши рейтинг X порнографії. Пізніше придуманий трюк-рейтинг «XXX» став стандартом для порнографічних матеріалів.[85]
Комісії та їх висновки
У 1970 році Комісія президента Сполучених Штатів з питань непристойності та порнографії, створена для вивчення наслідків порнографії, повідомила, що «на сьогоднішній день немає жодних доказів того, що вплив відвертих матеріалів сексуального характеру відіграє значну роль у спричиненні злочинної чи злочинної поведінки серед молодь чи дорослих».[86] Крім того, у звіті рекомендовано не встановлювати будь-яких обмежень на доступ дорослих до порнографії та запропоновано, щоб законодавство «не повинне втручатися в право дорослих, які бажають це робити, читати, отримувати або переглядати матеріали відвертого сексуального характеру».[87] Щодо поняття про неприйнятність вмісту сексуального характеру, Комісія визнала «недоцільним пристосувати рівень спілкування дорослих до рівня, який вважається придатним для дітей». Верховний Суд підтримав цю думку.[87]
У 1971 році Швеція вилучила пункт про непристойність. Подальше послаблення законодавства на початку 1970-х років у США, Західній Німеччині та інших країнах призвело до зростання виробництва порнографії.[79] 1970-ті роки були описані Ліндою Вільямс як «класична» ера театрально демонстрованого порно, період часу, який зараз називають Золотою добою порно.[79]
У 1979 році Британський комітет з питань непристойності та кіноцензури, більш відомий як Комітет Вільямса, створений для перегляду законів щодо непристойності, повідомив, що порнографія не може бути шкідливою, і думати про щось інше означає бачити порнографію «непропорційною». Комітет заявив, що існуючі різноманітні закони в цій сфері повинні бути скасовані, і до тих пір, поки вона заборонена для дітей, дорослі повинні бути вільні споживати порнографію, як вони вважають за потрібне.[88]
Доповідь Міза в 1986 році виступала проти послаблення обмежень на порнографію в США. Звіт розкритикували як упереджений, неточний і не заслуговує довіри.[89]
У 1988 році Верховний суд Каліфорнії у справі «Народ проти Фрімена» ухвалив, що «зйомка сексуальних дій з метою продажу» не є зв’язуванням або проституцією та має бути забезпечена захистом згідно з першою поправкою.[90] Це рішення фактично легалізувало виробництво контенту для дорослих з рейтингом X в окрузі Лос-Анджелес, який до 2005 року став найбільшим у світі центром виробництва порнографічних фільмів.[90] Порнографічні фільми з'являлися протягом ХХ століття. Спочатку як міні-фільми (1900–1940-ті роки), потім як порноцикли або короткометражні фільми для піп-шоу (1960-ті роки), потім як художні фільми для показу в кінотеатрах для дорослих (1970-ті роки) і як домашнє відео (1980-ті роки).[91]
Роль журналів у легалізації
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/4/4d/Playboy_Cover.jpg/200px-Playboy_Cover.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/thumb/9/90/Penthouse_Cover.jpg/200px-Penthouse_Cover.jpg)
Порнографічні журнали, видані в середині ХХ століття, були відомі своєю важливою роллю в сексуальній революції[92] та лібералізації законів і ставлення до сексуального репрезентації в західному світі.[93] Г’ю Гефнер 1953 року опублікував перший у США номер Playboy, журналу, який, як описав Хефнер, є «довідником для міського чоловіка». Журнал містив зображення оголених жінок, а також статті та інтерв’ю про політику та культуру.[69] Через дванадцять років, 1965 року, Боб Гуччіоне у Великій Британії відкрив своє видання Penthouse і 1969 року опублікував свій перший американський випуск як прямий конкурент Playboy. У перші дні на фотографіях оголених жінок, опублікованих у Playboy, не було видно волосся на лобку чи статевих органів. Penthouse став першим журналом, який 1970 року показав лобкове волосся. Playboy наслідував приклад, і між двома журналами виникла конкуренція за публікацію більш пикантних фотографій, змагання, яке згодом було названо «Публічними війнами».[93]
«Ми першими показали повну фронтальну наготу. Першими повністю оголили клітор. Я думаю, що ми зробили дуже серйозний внесок у лібералізацію законів і поглядів. HBO не зайшов би так далеко, якби не Багато чого, що сталося зараз у західному світі щодо сексуальних досягнень, безпосередньо пов’язано з кроками, які ми зробили». — Боб Гуччіоне, засновник Penthouse у 2004 році.[93]
Боротьба між Playboy і Penthouse стала забуватися, коли Ларрі Флінт заснував Hustler. Він став першим журналом, який 1974 року опублікував «рожеві кадри» статевих губ. Hustler проектував себе як журнал для робітничого класу на противагу міським Playboy і Penthouse.[94] У той самий час 1972 року Гелен Герлі Браун, редакторка журналу Cosmopolitan, опублікувала центральну розкладку, на якій був зображений оголений актор Берт Рейнольдс. Його популярну позу пізніше наслідували багато інших відомих людей. Успіх Cosmo призвів до запуску 1973 року Playgirl[94]. На піку свого розвитку Playboy продавав близько шести мільйонів копій на місяць у США, тоді як Penthouse майже п’ять мільйонів. У 2010-х роках, коли ринок друкованих версій порнографічних журналів занепав, Playboy продав близько мільйона примірників, а Penthouse — близько ста тисяч, багато журналів стали онлайн-виданнями.[95] Станом на 2005 рік найбільш продавані журнали для дорослих у США зберігали більший охоплення порівняно з більшістю інших непорнографічних журналів і часто входять до числа найбільш продаваних.[96]
Сучасна порнографія
Сучасна порнографія почала формуватися в середині 1980-х років, коли були випущені перші настільні комп’ютери та публічні комп’ютерні мережі.[97] Починаючи з 1990-х років, Інтернет зробив порнографію доступнішою та культурно помітнішою.[98] До 1990-х років групи новин Usenet слугували основою для того, що було названо «аматорською революцією», коли непрофесіонали кінця 1980-х і початку 1990-х років за допомогою цифрових камер та Інтернету незалежно створювали та поширювали власний порнографічний вміст.[99] Використання Всесвітньої павутини стало популярним із появою навігатора Netscape у 1994 році. Цей розвиток призвів до нових методів розповсюдження та споживання порнографії.[100] Інтернет виявився популярним джерелом порнографії, і його назвали «потрійним двигуном А» за те, що він пропонував споживачам «анонімність, доступність і доступність», водночас стимулюючи бізнес порнографії.[97] Думка про те, що Інтернет багатий порно, стала настільки популярною, що в 1995 році Time опублікував історію під назвою «CYBERPORN» з обличчям шокованої дитини як обкладинки.[101] У рішенні у справі «Ріно проти ACLU» (1997 р.) Верховний суд США підтвердив законність розповсюдження порнографії та використання її дорослими в Інтернеті. Суд зазначив, що уряд не може зводити спілкування між дорослими до «тільки того, що підходить для дітей».[65]
З появою широкосмугового з’єднання велика частина мереж розповсюдження порнографії перемістилася в Інтернет, надаючи споживачам анонімний доступ до різноманітних порнографічних матеріалів.[98] Щоб краще контролювати свій вміст в Інтернеті, деякі професійні порнографи мають власні вебсайти.[97] Danni's Hard Drive, заснований 1995 року Данні Ешем, вважається одним із найперших онлайн-порнографічних вебсайтів, закодований Еше – колишньою стриптизеркою та оголеною моделлю. За даними CNN, до 2000 року вебсайт приніс дохід у розмірі 6,5 мільйонів доларів США[102]. За даними деяких провідних постачальників порнографічних матеріалів в Інтернеті, кількість користувачів, підписаних на вебсайт, становить приблизно один із тисячі людей, які відвідують сайт за місячну плату в середньому близько 20 доларів США.[103] В інтерв'ю Еш сказала, що на її вебсайті працює 45 людей, і вона розраховує заробляти 8 доларів мільйонів лише у 2001 році.[104] Загальна кількість порнографічних вебсайтів у 2000 році оцінювалася у понад 60 000.[103] Розвиток потокових сайтів, однорангових мереж обміну файлами (P2P) і трубних сайтів призвело до подальшого зниження продажу DVD-дисків і журналів для дорослих.[98]
Починаючи з ХХІ століття, більший доступ до Інтернету та доступні смартфони зробили порнографію більш доступною та культурною.[105] Загальна кількість порнографічних вебсайтів у 2012 році оцінюється в близько 25 мільйонів, що становить 12% від усіх вебсайтів.[102] Близько 75% домогосподарств у США отримали доступ до Інтернету до 2012 року.[106] Дані за 2015 рік свідчать про збільшення споживання порнографії за останні кілька десятиліть, що пояснюється зростанням порнографії в Інтернеті.[107] Технологічні досягнення, такі як цифрові камери, ноутбуки, смартфони та Wi-Fi, демократизували виробництво та споживання порнографії.[99] Постачальники послуг на основі передплати, такі як OnlyFans, заснований у 2016 році, стають популярними як платформи для торгівлі порнографією в епоху цифрових технологій.[108] Окрім професійних порнографів, серед творців контенту на таких платформах є й інші, наприклад;[108] вчитель фізики,[109] автогонщик,[110] жінка, яка лікується від раку.[111] У 2022 році загальний порнографічний вміст, доступний онлайн, оцінювався в понад 10 000 терабайт.[112]
AVN і XBIZ – це галузеві організації, розташовані в США, які надають інформацію про бізнес розваг для дорослих.[113] Нагороди XBIZ Awards і AVN Awards, аналогічні «Золотому глобусу» та «Оскару», є двома видатними шоу в індустрії розваг для дорослих.[114] Free Speech Coalition (FSC) — це торгова асоціація, а Adult Performer Advocacy Committee (APAC) — це профспілка індустрії розваг для дорослих у США.[115] Наукове вивчення порнографії, особливо в культурології, обмежене. Porn Studies, заснований у 2014 році, є першим міжнародним рецензованим академічним журналом, який присвячений виключно критичному вивченню «продуктів і послуг», визначених як порнографія.[116]
Класифікації
Класифікація вмісту для дорослих
Вміст для дорослих зазвичай класифікується як порнографія або еротика.[117] Міркування відмінності між порнографією та еротикою здебільшого суб'єктивні.[16] Порнографічний вміст класифікується як softcore (легке порно) або hardcore (жорстке порно).[97]
- Софткор-порнографія (м'яке, софт-(англ. soft-)) — вид порнопродукції без детального зображення статевих органів.[97] Кінофільми класу легкого порно, як правило, містять більш-менш осмислений сюжет, в якому сексуальна активність грає значну, але не завжди чільну роль. Тому легке порно складно відділити від еротики. Як особливий вид легкого порно, виділяються «секс-фільми». Цей вид кінематографу приділяє сексуальним сценам більшу частину картини. Проте, статевий акт в таких картинах симулюється. Представлення збудженого пеніса і відкритої вагіни відсутнє. Еротичне порно була популярна між 1970-ми та 1990-ми роками.[118]
- Гардкор-порнографія (англ. hard-) - за Г. Ф. Келлі, є фільми, основною відмінністю яких є «тривала демонстрація геніталій і людей, що виконують різні сексуальні дії». До цієї категорії відносять контент, де представлене фізичне та сексуальне насильство, та маргінальні сексуальні практики, як, наприклад, БДСМ.[119] Жорстке порно більш регулюється, ніж еротичне порно.[119]
Основна порнографія
Порнографічна продукція розрахована на споживачів різної сексуальної орієнтації.[120] Проте, порнографія, що демонструє гетеросексуальні акти, створена для гетеросексуальних споживачів, становить основну частину того, що називається «мейнстрім-порно», позначаючи індустрію більш-менш як «гетеронормативну».[120]
Основна порнографія залучає професійних виконавиць та виконавців, які працюють на різні корпоративні кіностудії у своїх відповідних постановках.[121]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/53/Digital_Playground_Girls_2010.jpg/220px-Digital_Playground_Girls_2010.jpg)
Основну порнографічну продукцію зазвичай класифікують як художню або гонзо.[120] Особливості включають сюжетні лінії, характеристики персонажів, діалоги за сценарієм, елегантні костюми, детальні декорації та саундтреки, які роблять постановки схожими на мейнстрімові голлівудські постановки, але включають зображення явного сексуального акту.[120] Функції містять як оригінальні оповіді, так і пародії, які пародіюють на основні художні фільми, телешоу, знаменитостей, відеоігри чи літературні твори.[122] Гонзо — це форма створення контенту, яка намагається ввести глядача в сцену; зазвичай це досягається роботою оператора великим планом або виконавцями, які спілкуються з аудиторією. Так званий гонзо «від стіни до стіни», передбачає деякі аспекти «руйнування четвертої стіни» між аудиторією та виконавцями.[123] Термін «гонзо» часто неправильно використовують як жанр для визначення принизливих зображень, однак гонзо — це стиль створення фільмів, а не жанр. [122] Стиль гонзо по-різному входить у створення всіх типів і жанрів контенту для дорослих.[122] Гонзо не пов’язані з дорогими наборами або дорогим виробництвом функцій, що робить їх виробництво відносно недорогим.[124] З середини 2010-х близько 95% порно продукції є гонзо.[125]
Інді-порнографія
Порнографічна продукція, яка не залежить від основних порнографічних студій, класифікується як інді (або) незалежна порнографія.[126] Ці вироби орієнтовані на більш специфічну аудиторію та часто містять різні сценарії та сексуальні дії порівняно з основним порно, фактично представляє генітальний секс без будь-якої цензури.[126] Сюжет порнофільмів обмежується короткими вступами перед сексуальними сценами або відсутній взагалі. Досить часто показується еякуляція (або її імітація). Виконавці в інді-порно включають реальні пари та звичайних людей, які іноді працюють у партнерстві з іншими виконавцями. Окрім створення контенту, виконавці самостійно виконують базову роботу, наприклад, відеозйомку, монтаж, веб-розробку та розповсюджують під власним брендом.[126] Такі платні сайти, як Clips4Sale.com, MakeLoveNotPorn.tv і PinkLabel.tv, забезпечують платформу для веб-вмісту незалежних порнографів.[122]
Жанри
Порнографія охоплює широкий спектр жанрів, що забезпечує величезний діапазон споживачів.[127] Більшість жанрів або типів названо відповідно до зображення сексуальної активності, до них належать: анал, кремовий пиріг, еакуляція, подвійне проникнення, фістинг, тріолізм.[128] Інші категорії на основі статі та сексуальної ідентичності включають: лесбійки, квір, транссексуали.
Категорії за віком виконавців включають::
- Дитяча порнографія — за участю неповнолітніх (нелегальне). Хентай — мальоване порно у стилі японського порнографічного малюнка і відео за участю дітей (поширене і дозволене в Японії, в Україні незаконне як дитяча порнографія)
- Підліткове (англ. Teen) — молоді актори від 18 до 20 років.
- Мілфи (англ. mature) — актори від 40 до 60 років. MILF (англ. Mothers I'd Like to Fuck, MILF) — жінки у віці понад 40 років з молодими чоловіками.
- Доросла порнографія[128].
За расою задіяних осіб: азійське, порно з темношкірими (англ. Ebony), міжрасове (англ. Interracial), європейське, латинос, індійське[128]. Серед інших: мормони,[129] зомбі.[130]
За особливостями тіла: великі красиві жінки (англ. Big Beautiful Women, BBW), великі груди (імплантати і природні), великий пеніс, великі сідниці (англ. Big butt), волохаті (англ. Hairy), з татуюваннями, за кольором волосся, інвалідне порно, жіноче порно, чудернацьке порно, БДСМ та модифікація тіла тощо[f].
Порнографія різниться жанровим розмаїттям. Зазвичай на обкладинках кожного порно-відео зазначено, до котрого жанру воно належить. Залежно від цільової установки приводять різні класифікації типів порнографічних матеріалів[131]:
Порнографія за жанром |
---|
|
Форми
За форматом[джерело?] порнографія в епоху Інтернет:
- ASCII — текстовий формат, існував до появи растрової графіки.
- GIF — растровий формат, може підтримувати анімацію.
- JPEG, PNG — растровий формат, фотореалістичні зображення.
- AVI, MOV, MPEG 4 — формати потокового відео.
Комерціалізм
Порнографія комерціалізується переважно через продаж порнографічних фільмів.[103] Багато фільмів для дорослих виходили на екрани в 1970-х роках, що відповідає Золотій добі порно.[132] За оцінками федерального дослідження 1970 року, загальна роздрібна вартість жорсткої порнографії в США не перевищувала 5-10 мільйонів доларів.[87][103] Випуск відеомагнітофона корпорацією Sony для масового ринку в 1975 році ознаменував перехід людей від перегляду порно в кінотеатрах для дорослих до обмежень своїх будинків.[103] Впровадження VHS протягом 1980-х років знизило якість виробництва.[132]
Починаючи з 1990-х років, Інтернет полегшив доступ до порнографії.[104] Модель оплати за перегляд дозволяла людям купувати контент для дорослих безпосередньо в постачальників послуг кабельного та супутникового телебачення. Відповідно до звіту телевізійної мережі Showtime, у 1999 році послуги з оплатою за перегляд для дорослих склали 367 мільйонів доларів, що в шість разів більше ніж 54 мільйони доларів, зароблених 1993 року.[103] Незважаючи на те, що цей розвиток призвело до зниження прокату, доходи, отримані через Інтернет, забезпечили значні фінансові вигоди для виробників порнографії та компаній кредитних карток, зокрема.[103] До середини 1990-х у кіноіндустрії для дорослих були агенти для виконавців, виробничі групи, дистриб’ютори, рекламодавці, галузеві журнали та торгові асоціації.[132] Поява домашнього відео та Всесвітньої павутини наприкінці двадцятого століття призвела до глобального зростання порнографічного бізнесу.[133] Виконавці отримуватимуть контракти на кілька фільмів.[125] У 1998 році Forrester Research опублікували звіт про індустрію онлайн-контенту для дорослих, оцінивши річний дохід від $750 млн до $1 млрд.[134]
Роздрібні магазини або секс-шопи, що займаються продажем розважальних матеріалів для дорослих, починаючи від відео, журналів, секс-іграшок та інших товарів, значною мірою сприяли загальній комерціалізації порнографії.[104] Секс-шопи продають свою продукцію як на торгових платформах, таких як Amazon, так і на спеціалізованих сайтах.[97]
У 2000 році загальний річний дохід від продажу та прокату порнографічних матеріалів у США оцінювався у понад 4 мільярди доларів США.[103] Готельна індустрія завдяки продажу фільмів для дорослих своїм клієнтам як частина обслуговування номерів через канали з оплатою за перегляд отримувала річний дохід у розмірі близько 180-190 мільйонів доларів США.[103] Деякі з великих компаній і мереж готелів, які займалися продажем фільмів для дорослих через платформи з оплатою за перегляд, включають: AT&T, Time Warner, DirecTV від General Motors, EchoStar, Liberty Media, Marriott International, Westin і Hilton Worldwide. Компанії заявили, що їхні послуги є відповіддю на зростаючий американський ринок, який хоче доставляти порнографію додому.[103] Дослідження 2001 року показали, що загальний річний дохід США (включно з відео, платним переглядом, Інтернетом та журналами) становить від 2,6 до 3,9 мільярдів доларів.[134]
Економіка
Виробництво та розповсюдження порнографії є економічною діяльністю певного значення. У Європі промисловим центром порно вважається Будапешт.[135] Інші центри виробництва порнографії у світі знаходяться у Флориді (США), Бразилії, Чехії та Японії.[136] У Сполучених Штатах у порнографічній індустрії працює близько 20 000 осіб, у тому числі від 2 000 до 3 000 виконавців та виконавиць,[137] і зосереджена в долині Сан-Фернандо в Лос-Анджелесі. До 2005 року він став найбільшим центром виробництва порнографії у світі.[90] Крім регулярного висвітлення в засобах масової інформації, галузь у США отримує значну увагу з боку приватних організацій, урядових установ і політичних організацій.[138]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/42/Porn_DVD_and_books_vending_machines_in_a_Japanese_backwoods_area.jpg/220px-Porn_DVD_and_books_vending_machines_in_a_Japanese_backwoods_area.jpg)
Станом на 2011 рік порнографія стала одним із найбільших видів бізнесу в Сполучених Штатах.[140] Вважалося, що в 2014 році у Сполучених Штатах порноіндустрія принесла щонайменше 13 мільярдів доларів на рік.[141] У 2010-х роках багато компаній з виробництва порнографії та найпопулярніші порнографічні вебсайти, такі як Pornhub, RedTube і YouPorn, були придбані MindGeek, компанією, яку називають «монополістом» у порнобізнесі.[142] Ця подія була визначена як проблема. За словами Марини Адшаде, професорки Ванкуверської школи економіки та авторки книги «Долари та секс: як економіка впливає на секс і кохання», наявність монополії в порнобізнесі змусила виробників знизити тарифи та радикально змінила роботу виконавців та виконавиць, «які зараз перебувають під більшим тиском, щоб виконувати дії, від яких вони могли б відмовитися в минулому», і все це за нижчою ціною без прибутку для себе.[70]
Інтернет-порнографія доступна як платно, так і безкоштовно.[97] Доступність безкоштовного порнографії в Інтернеті призвела до занепаду бізнесу з використанням основної порнографії.[143] За оцінками, збитки від піратства для порноіндустрії становлять близько 2 мільярдів доларів на рік.[125] Бюджети багатьох студій значно скоротилися, контракти на виконавців стали рідше.[125] Повідомляється, що заявки відомих порнографічних компаній на отримання дозволів на зйомки порно в окрузі Лос-Анджелес з 2012 по 2015 рік впали на 95%.[143] За словами Марка Шпіглера, агента по талантам дорослих, на початку 2000-х виконавиці заробляли близько 100 000 доларів на рік. До 2017 року сума становить близько 50 тисяч доларів.[125]
Технологічна ера призвела до занепаду студії та «розквіту самої порнографії».[144] Нові шляхи монетизації відкрилися для працівників порнографії, які стали на шлях підприємництва.[144] У 1995 році Дженна Джеймсон підписала свій перший контракт з порностудією Wicked Pictures.[132] Після створення іміджу свого бренду вона заснувала власну компанію ClubJenna, яка до 2005 року, як повідомляється, отримувала річний дохід у розмірі 30-35 мільйонів доларів США.[132] «Виконавці тепер хастлери», — сказала Шанель Престон (виконавиця, яка також була головою Комітету з захисту інтересів дорослих виконавців), водночас зазначивши, що виконавці мають бути креативними, щоб підтримувати свій дохід і охоплювати аудиторію, і обидві ці умови, за її словами, переважно досягаються. через «художні танці, продаж товарів, веб-камеру», серед інших видів діяльності.[125] Однією з нових сфер бізнесу стала порнографія «на замовлення», створена за запитами клієнтів-замовників.[70] Середня кар’єра виконавця нового віку триває приблизно від чотирьох до шести місяців.[132] Перш ніж перейти до бізнесу, дорослі виконавці використовують студійні роботи для реклами та створення іміджу свого бренду. Вони залучають аудиторію, яка згодом платитиме за виступи на особистому веб-сайті чи веб-камері.[144] Комерційне веб-камерування, яке виникло в 1990-х роках[145] як нішева галузь в індустрії розваг для дорослих, до середини 2020-х років перетворилося на багатомільярдний бізнес.[146]
Точний економічний розмір порноіндустрії на початку двадцять першого століття невідомий нікому.[102] Кассія Восік, соціолог з Університету штату Нью-Мехіко, у 2015 році оцінила вартість світового порноринку в 97 мільярдів доларів, при цьому дохід США оцінюється в 10 і 12 мільярдів доларів США. IBISWorld, провідний дослідник різних ринків і галузей, підрахував, що загальний дохід США досягне $3,3 млрд до 2020 року[102].
Технології
Порнографи користуються перевагами кожного великого технологічного прогресу для виробництва та розповсюдження своїх послуг.[147] Порнографію називають «еротичним двигуном» і рушійною силою розвитку різноманітних технологій, пов’язаних із медіа, від друкарського верстата до фотографії (нерухомої та рухомої) до супутникового телебачення, домашнього відео та потокового медіа.[148]
Одна з провідних антипорнографічних кампаній у світі Гейл Дайнс заявила, що «попит на порно привів до розвитку основних крос-платформних технологій для стиснення даних, пошуку, передачі та мікроплатежів».[31] Багато технологічних розробок, які були спричинені порнографією, принесли користь і іншим сферам людської діяльності.[31] На початку 2000-х Wicked Pictures наполягали на прийнятті формату файлів MPEG-4, який згодом став найпоширенішим форматом у високошвидкісних Інтернет-з’єднаннях.[149] У 2009 році Pink Visual стала однією з перших компаній, яка ліцензувала та створювала контент за допомогою програмного забезпечення, представленого невеликою компанією з Торонто під назвою «Spatial view», яке пізніше дозволило переглядати на iPhone 3D-контент.[150]
Порнографічна індустрія, яка першою запровадила інновації, вважається вирішальним фактором у розвитку та популяризації різноманітних технологій обробки медіа та комунікацій.[150] Від інноваційних менших плівкових камер до відеомагнітофонів та Інтернету, порноіндустрія використовувала нові технології набагато раніше, ніж інші комерційні галузі, це раннє впровадження забезпечило розробникам їхній ранній фінансовий капітал, який допоміг у подальшому розвитку цих технологій.[151] Успіх інноваційних технологій зумовлений їх широким використанням у порноіндустрії.[152]
- Сьюзан Страбл, представниця компанії Sun Microsystems[153]
Наприкінці 1970-х років порнографічний вміст становив більшість продажів відеоплівок.[70] Порнографічна індустрія вважається впливовим чинником у вирішенні війн форматів у медіа, включно з чинником у війні форматів VHS проти Betamax (війна форматів відеокасет)[154] та Blu-ray проти HD DVD війна форматів (війна форматів високої чіткості).[154] Піратство, незаконне копіювання та розповсюдження матеріалів, викликає велике занепокоєння порноіндустрії.[155] Галузь була предметом багатьох судових процесів і офіційних заходів по боротьбі з піратством.[156]
Багато інноваційних процедур обробки даних, розширених платіжних систем, моделей обслуговування клієнтів і методів безпеки, розроблених порнографічними компаніями, були перейняті іншими основними підприємствами.[157] Порнографічні компанії послужили основою для великої кількості інновацій у веброзробці. Значна частина ІТ-роботи в порнокомпаніях виконується людьми, яких називають «порновебмайстрами», часто добре оплачуваними в малому бізнесі, вони мають більше свободи тестувати інновації порівняно з іншими ІТ-працівниками у великих організаціях, які, як правило, будьте схильні до ризику.[158]
Секс у віртуальній реальності
Деяка порнографія створюється без участі людей. Ідея комп’ютерної порнографії була задумана дуже рано як одна з очевидних сфер застосування комп’ютерної графіки. До кінця 1990-х порнографія, оброблена цифровим способом, не могла бути економічно ефективна. На початку 2000-х років це стало зростаючим сегментом, оскільки програмне забезпечення для моделювання та анімації розвивалося, а також покращувалися можливості комп’ютерів для відтворення. Подальший розвиток технологій дозволив використовувати все більш фотореалістичні 3D-фігури в інтерактивній порнографії.[159] Першим порнографічним фільмом, знятим у 3D, був «3D секс і дзен: Екстремальний екстаз» («3D Sex and Zen: Extreme Ecstasy»), який вийшов 14 квітня 2011 року в Гонконзі.[160]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b3/Against_the_wall_%2814431995606%29_%28cropped%291.png/220px-Against_the_wall_%2814431995606%29_%28cropped%291.png)
Різні засоби для зображення порнографії розвивалися протягом історії, починаючи від доісторичних наскальних малюнків приблизно сорок тисячоліть тому до футуристичних зображень у віртуальній реальності.[162] Експерти з порнографічного бізнесу прогнозують, що в майбутньому більше людей будуть споживати порно через гарнітури віртуальної реальності, які, як очікується, забезпечать споживачам кращий особистий досвід, ніж вони можуть отримати в реальному світі.[163] Поширені припущення про збільшення присутності секс-роботів у майбутньому порнографічному виробництві.[70]
Споживання
Порнографія – це продукт, створений дорослими для споживання дорослими.[164] Споживання яких стало більш поширеним серед людей через широке використання Інтернету.[165] Близько 90% порнографії споживається в Інтернеті, причому споживачі віддають перевагу контенту, який відповідає їхній сексуальності.[166] Виявилося, що порнографія значною мірою впливає на уявлення людей про секс у епоху цифрових технологій.[167] Порнографічні веб-сайти входять до 50 найбільш відвідуваних веб-сайтів у світі.[168] XVideos і Pornhub є двома найбільш відвідуваними порнографічними веб-сайтами в усьому світі.[169]
Переважна більшість чоловіків і значна кількість жінок у США використовують порно.[g] Дослідження 2008 року показало, що серед студентів університету віком від 18 до 26 років, які проживають у шести ЗВО Сполучених Штатів, 67% молодих чоловіків і 49% молодих жінок схвалювали перегляд порнографії, при цьому майже 9 з 10 чоловіків (87%) і 31% жінок, як повідомляється, використовують порнографію.[171] У 2013 році Huffington Post повідомила, що порносайти зареєстрували більше відвідувачів, ніж Netflix, Amazon і Twitter разом узяті.[172] Опитування 2014 року, під час якого американців запитували, коли вони «останній раз навмисно дивилися порнографію», показало, що 46% чоловіків і 16% жінок у віковій групі 18–39 років робили це минулого тижня.[173] Дослідження 2016 року показало, що приблизно 70% чоловіків і 34% жінок у романтичних стосунках щорічно використовують порнографію.[14]
Популярний порнографічний веб-сайт Pornhub повідомив, що за 2016 рік його відвідали близько 23 мільярдів разів, а глядачі переглянули загалом 4,599 мільярда годин порнографічного відео онлайн.[168] Повідомляється, що у 2017 році Pornhub зареєстрував 28,5 мільярда відвідувань, в середньому 81 мільйон відвідувань на день.[106] Двома найпопулярнішими термінами в усьому світі були «мілфи» і «мачуха».[174] Протягом 2019 року Pornhub отримав 42 мільярди відвідувань, в середньому 115 мільйонів відвідувань на день.[165] Жанри, які найчастіше шукали на Pornhub 2019 року: лесбійки, хентай,фальшивий інцест, мілфи, великі сідниці і кремовий пиріг.[175] Більшість дорослих споживачів, як правило, чоловіки, неодружені, з вищим рівнем освіти.[97] Порнографію споживають частіше молодь, ніж літні люди. Спостерігається поступове зростання рівня споживання в різних вікових групах із збільшенням доступності безкоштовного порно в Інтернеті.[173]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/66/Erotikk-sjokk.jpg/220px-Erotikk-sjokk.jpg)
Дослідники з Університету Макгілла встановили, що при перегляді порнографічного контенту чоловіки досягали максимального збудження приблизно через 11 хвилин, а жінки – приблизно через 12 хвилин.[177] Середнє відвідування порнографічного сайту триває 11,6 хвилин.[178] Встановлено, що як шлюб, так і розлучення пов’язані з нижчими ставками підписки на розважальні вебсайти для дорослих.[179] Підписка більш поширена в регіонах, які мають вищі показники соціального капіталу.[180] Порнографічні сайти найчастіше відвідують у робочий час.[181] Відповідно до останнього звіту CNBC, 70% онлайн-порно в США відкривається з дев’яти до п’яти годин.[132]
Сексуальне збудження та сексуальне посилення, як правило, є основними мотивами серед причин, про які користувачі самі повідомляють, споживаючи порнографію.[165] Дослідження виявили, що більший рівень психологічного стресу призводить до більшого споживання порнографії.[165] Порнографія може надати тимчасове полегшення від стресу чи тривоги. Виявлено також, що потреба заспокоїти себе та нудьга призводить до збільшення споживання порнографії.[165]
З кінця 1960-х років ставлення до порнографії стало більш позитивним у скандинавських країнах, у Швеції та Фінляндії з роками споживання порнографії зросло.[182] Дослідження дорослих у Норвегії, проведене у 2006 році, показало, що понад 80% респондентів колись у своєму житті користувалися порнографією. Різниця в 20% між чоловіками та жінками спостерігалася у їх відповідному вживанні. У 2012 і 2013 роках інтерв'ю з великою кількістю австралійців показало, що в минулому році 63% чоловіків і 20% жінок переглядали порнографію.[183] У 2021 році було підраховано, що в сучасних країнах 46–74% чоловіків і 16–41% жінок є регулярними користувачами порнографії.[165] У 2022 році національне опитування в Японії серед чоловіків і жінок віком від 20 до 69 років показало, що 76% чоловіків і 29% жінок використовували порнографію як частину своєї сексуальної активності.[184] Дослідження 2023 року показало, що в Нідерландах молоді чоловіки, які дивилися порно протягом попередніх шести місяців, становили від 65% (13–15 років) до 96% (22–24 роки), а серед молодих жінок – між 22% (13 –15 років) до 75% (22–24 роки).[185]
Законність та регулювання
Правовий статус порнографії значно відрізняється від країни до країни.[186] Регулювання гардкор-порнографії більш поширене, ніж регулювання софткорн-порнографії.[187] Дитяча порнографія є незаконною майже в усіх країнах,[188] і деякі країни мають обмеження на порнографію зі зґвалтуванням та зоофільську порнографію.[189]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/63/Pornography_laws.svg/300px-Pornography_laws.svg.png)
Порнографія в Сполучених Штатах є законною за умови, що вона не зображує неповнолітніх і не є непристойною.[173] Стандарти спільноти, як зазначено в рішенні Верховного суду у справі Міллер проти Каліфорнії 1973 року, визначають, що вважається «непристойним».[173] Суди США не мають юрисдикції щодо вмісту, створеного в інших країнах, але кожен, хто розповсюджує його в США, підлягає судовому переслідуванню за тими ж стандартами спільноти.[173] Оскільки суди враховують громадські стандарти на першому місці при вирішенні будь-якого звинувачення в непристойності, зміна характеру громадських стандартів з часом і в місці обмежує випадки судового переслідування.[103]
У Сполучених Штатах особа, яка отримує небажану комерційну пошту, яку вона або вона вважає порнографічною (або образливою), може отримати заборонний наказ.[190] Багато онлайн-сайтів вимагають, щоб користувач повідомляв вебсайту, що йому виповнився певний вік, і ніякої іншої перевірки віку не потрібно.[191] Загалом 16 штатів і Республіканська партія прийняли резолюції, які оголошують порнографію «загрозою громадському здоров’ю».[192] Ці резолюції є символічними і не встановлюють жодних обмежень, а спрямовані на вплив громадської думки на порнографію. Ідея порнографії як загрози громадському здоров'ю не підтримується жодною міжнародною організацією охорони здоров'я.[192]
Правила кіноіндустрії для дорослих у Каліфорнії вимагають, щоб усі виконавці порнографічних фільмів використовували презервативи. Однак використання презервативів у порнографії зустрічається рідко.[193] Оскільки порно краще фінансово, коли актори без презервативів, багато компаній знімають відео в інших штатах.[194] Twitter — це популярна платформа соціальних медіа, яку використовують виконавці порноіндустрії, оскільки вона не піддає цензурі контент, на відміну від Instagram і Facebook.[194]
Порнографія в Канаді, як і в США, криміналізує «виробництво, розповсюдження або володіння» матеріалами, які вважаються непристойними. У канадському контексті непристойність визначається як «неправомірна сексуальна експлуатація» за умови, що вона пов’язана із зображеннями «злочину, жаху, жорстокості чи насильства».[195] Щодо того, що вважати «неправомірним», вирішують суди, які оцінюють стандарти спільноти, вирішуючи, чи може вплив на даний матеріал призвести до будь-якої шкоди, причому шкода визначається як «схильність людей до антисоціальних дій».[195]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f9/Blue_Rose_sex_shop%2C_Camden.jpg/220px-Blue_Rose_sex_shop%2C_Camden.jpg)
Порнографія у Великій Британії не має поняття стандартів спільноти.[195] Після широкого розголосу вбивства Джейн Лонгерст уряд Великої Британії в 2009 році криміналізував зберігання того, що він називає «екстремальною порнографією».[197] Суди вирішують, чи є будь-який матеріал юридично екстремальним чи ні, засудження за покарання включають штрафи або позбавлення волі до трьох років.[195] Заборонений вміст включає уявлення, які вважаються «дуже образливими, огидними чи іншим чином непристойними».[195] Хоча немає обмежень щодо зображення чоловічої еякуляції, будь-яке зображення жіночої еякуляції в порнографії повністю заборонено у Великій Британії[198], а також в Австралії.[199]
У більшості країн Південно-Східної Азії, Близького Сходу та Китаю виробництво, розповсюдження та зберігання порнографії є незаконними та забороненими.[192] У Росії та Україні дозволено моделювання через веб-камеру за умови, що воно не містить відвертих перформансів; в інших частинах світу комерційне моделювання через веб-камеру заборонено як форма порнографії.[192]
Розповсюдження порнографії серед неповнолітніх, як правило, є незаконним.[189] Існують різні заходи щодо обмеження будь-якого доступу неповнолітніх до порнографії[189], включаючи протоколи для порномагазинів.[189]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7d/Adult_area_entrance_in_video_rental_shop.jpg/220px-Adult_area_entrance_in_video_rental_shop.jpg)
Порнографія може порушувати основні права людини, особливо якщо згода на статевий акт не була отримана. Порно-помста – це явище, коли незадоволені сексуальні партнери оприлюднюють зображення або відеозаписи інтимних сексуальних дій своїх партнерів, як правило, в Інтернеті, без дозволу чи згоди залучених осіб.[200] У багатьох країнах висувається вимога визнати таку діяльність спеціально незаконною, що тягне за собою більш суворе покарання, ніж просте порушення приватного життя, прав на зображення чи розповсюдження корисних матеріалів.[201] Як результат, деякі юрисдикції ввели спеціальні закони проти «порно помсти».[202]
Нелегальне порно
Нелегальне (англ. illegal) порно законодавчо заборонено в абсолютній більшості країн світу і переслідується, в тому числі Інтерполом[203]. Включає:
- Педофілія (дитяча порнографія) — секс з людьми, які не досягли повноліття, в тому числі з дітьми (кримінальна відповідальність за створення, ввезення, зберігання, збут, розповсюдження, зокрема шляхом надання вільного доступу — ст. 301 Кримінального кодексу України)
- Зоофілія — секс з тваринами.
- Некрофілія — секс з трупами.
Що не порнографія
У США в липні 2014 року в кримінальній справі штату Массачусетс — Співдружність проти Рекса, 469 Массачусетса 36 (2014)[204] було ухвалено юридичне визначення щодо того, що не слід вважати «порнографією», а в цій конкретній справі «дитяча порнографія».[205] Було встановлено, що фотографії оголених дітей, отримані з таких джерел, як журнал National Geographic, підручник із соціології та нудистський каталог, в Массачусетсі не вважаються порнографією, навіть якщо вони знаходяться у засудженого та (на той час) ув’язненого сексуального злочинця.[205]
Проведення лінії залежить від часу, місця та контексту. Західна мейнстрімна культура дедалі більше стає «порнофікованою» (тобто під впливом порнографічних тем, коли мейнстрімові фільми часто включають неімітований секс).[206] Оскільки саме визначення порнографії є суб’єктивним, матеріал, який вважається еротичним або навіть релігійним в одному суспільстві, може бути засуджений як порнографія в іншому.[16] Коли європейські мандрівники відвідали Індію в ХІХ столітті, вони були налякані релігійним зображенням сексуальності в індуїстських храмах і вважали їх порнографічними. Подібним чином багато фільмів і телевізійних програм, які не викликають заперечень у сучасних західних суспільствах, у мусульманських суспільствах називають «порнографією».[16] Таким чином, оцінка матеріалу як порнографії дуже персоналізована; якщо перефразувати кліше, «порнографія дуже в очах глядача».[16]
Статус авторського права
У Сполучених Штатах деякі суди застосували захист авторських прав США до порнографічних матеріалів.[207] Деякі суди постановили, що захист авторських прав ефективно поширюється на твори, незалежно від того, є вони непристойними чи ні[208], але не всі суди винесли однакові рішення.[209] Права захисту авторських прав на порнографію в Сполучених Штатах були знову оскаржені аж у лютому 2012 року[207].
Профілактика ІПСШ та безпечний секс
Виконавці, які працюють на студіях порнографічних фільмів, кожні два тижні проходять регулярне тестування на інфекції, що передаються статевим шляхом (ІПСШ).[210] Вони мають отримати негативний результат на: ВІЛ, трихомоніаз, хламідіоз, гонорею, сифіліс і гепатит B і C перед появою на знімальному майданчику, а потім перед початком роботи перевіряються на наявність виразок у роті, руках і статевих органах. Індустрія вважає цей метод тестування життєздатною практикою для безпечного сексу, оскільки її медичні консультанти стверджують, що з 2004 року близько 350 000 порнографічних сцен було знято без презервативів, а ВІЛ жодного разу не передався через виступ на знімальному майданчику.[211] Однак деякі дослідження свідчать про те, що у дорослих кіноакторів високий рівень інфікування хламідіозом та/або гонореєю, і багато з цих випадків можуть бути пропущені галузевим скринінгом, оскільки ці бактерії можуть колонізувати на тілі багато місць.[90]
У перші роки студії оцінювали придатність виконавців за результатами аналізів крові та сечі. Відповідно до дослідження 2019 року, проведеного Американським коледжем лікарів невідкладної допомоги, тести мазків дають краще розуміння, ніж зразки сечі, для виявлення бактеріальних ІПСШ, таких як хламідіоз і гонорея.[212] Виконавці, такі як Чері Девіль, наголошували на тестах мазків для безпечного сексу.[212] За словами Анжели Вайт, відомої виконавиці порнографії, студії не дозволятимуть виконавцям працювати, якщо вони не будуть абсолютно чистими: «Тому, оскільки я дуже багато працюю, я здаю аналізи кожні 12 днів - а це повна перевірка на ІПСШ, такі як хламідіоз, гонорея, сифіліс, ВІЛ та трихомоніаз. Ми беремо мазки з горла, вагінальні та анальні мазки».[213] Аллан Рональд, канадський лікар і фахівець з ВІЛ/СНІДу, який провів новаторські дослідження передачі ІПСШ серед повій в Африці, сказав, що немає жодних сумнівів щодо ефективності методу тестування, але він почувається трохи некомфортно: «оскільки він дає неправильну інформацію. повідомлення — що ви можете мати кількох сексуальних партнерів без презервативів — але я не можу сказати, що це не працює».[211]
У зв’язку з цим було виявлено, що люди, які мало навчалися у сфері статевого життя та/або сприймають порнографію як джерело інформації про секс, менш схильні використовувати презервативи у своєму власному статевому житті, що робить їх більш сприйнятливими до зараження ІПСШ.[214] У 2020 році Національні стандарти статевого виховання США оприлюднили рекомендації щодо включення «порнограмотності» для учнів від 6 до 12 класу як частину статевого виховання в США.[215]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/Hygiene_products_porn_set.jpg/220px-Hygiene_products_porn_set.jpg)
Ветеранка порно і колишня медсестра Ніна Гартлі, яка має освіту медсестри, заявила, що зйомки сцени можуть тривати дуже довго, а використання презервативів стає болісною пропозицією, оскільки вони незручні, незважаючи на використання лубриканта, викликають опік від тертя і відкривають ураження слизової оболонки статевих органів.[211] Пропагуючи метод тестування для виконавців, Гартлі сказала: «Тестування працює для нас, а презервативи працюють для сторонніх»[216].
«Ми здаємо аналізи кожні чотирнадцять днів. Це буквально на двадцять три рази більше, ніж середньостатистичний американець. Якщо ця людина проходить щорічний медогляд. Я зустрічала безліч людей, які не були у лікаря роками. Це мене лякає, бо вони поняття не мають, який їхній статус.... Я не зустрічаюся з людьми поза порноіндустрією, тому що мені страшно. І я не одна така. Є багато виконавців, які знають: якщо ти вийдеш у дику природу, ти з чимось повернешся». — Еш Голлівуд, порноактриса.[216]
Наголошуючи на тому, що виконавці в індустрії вживають необхідних заходів обережності, таких як PrEP, і мають нижчий ризик зараження ВІЛ, ніж більшість сексуально активних осіб за межами індустрії,[217] багато відомих виконавиць категорично виступили проти регуляторних заходів, таких як Захід B, який намагався зробити використання презервативи обов'язкові в порнографічних фільмах. Професійні виконавиці назвали щоденне використання презервативів на роботі професійним ризиком, оскільки вони спричиняють мікророзриви, опіки від тертя, набряки та дріжджові інфекції, що в цілому, за їх словами, робить їх більш сприйнятливими до зараження ІПСШ.[h]
Загальні погляди на порнографію
Вважається, що порнографія забезпечує безпечний вихід для сексуальних бажань, які можуть не задовольнятися у стосунках, і сприяє сексуальній реалізації в людей, які не можуть або не хочуть мати партнерів у реальному житті.[220] Порнографія зазвичай переглядається людьми з різних причин; варіюються від потреби збагатити своє сексуальне збудження, полегшити оргазм, як допоміжний засіб для мастурбації, дізнатися про сексуальні техніки, зменшити стрес, полегшити нудьгу, отримати задоволення, побачити репрезентацію людей, схожих на себе, дізнатися їхню сексуальну орієнтацію, покращити свої романтичні стосунки або просто тому, що цього хоче їхній партнер.[169] Дослідники пропонують чотири широкі мотиви для використання порнографії, а саме: «використання порнографії для фантазії, звичного використання, управління настроєм і як частини стосунків».[169]
Встановлено, що чоловіки споживають порнографію частіше, ніж жінки, з наміром споживання, який може змінюватися в залежності від того, що чоловіки частіше використовують порнографію як стимулятор сексуального збудження під час самотнього статевого акту, тоді як жінки частіше використовують порнографію як джерело інформації або розваги, і краще використовувати його разом з партнером для посилення сексуальної стимуляції під час сексуальної активності партнера.[12] Дослідження виявили, що сексуальне функціонування, визначене як «здатність людини реагувати на сексуальний зв’язок або відчувати сексуальне задоволення», є більшим у жінок, які часто споживають порнографію, ніж у жінок, які цього не роблять. У чоловіків такої асоціації не помічено.[12] Жінки, які споживають порнографію, з більшою ймовірністю знають про свої власні сексуальні інтереси та бажання, і, у свою чергу, бажають і можуть повідомити про них під час сексуальної активності партнера. Повідомлялося, що у жінок здатність повідомляти про свої сексуальні уподобання пов’язана з більшою сексуальне задоволення для себе.[12] Встановлено, що порнографічні матеріали розширюють сексуальний репертуар у жінок, змушуючи їх навчатися новим корисним сексуальним поведінкам, таким як стимуляція клітора, і підвищують їх загальну «сексуальну гнучкість».[12] Жінки, які часто споживають порнографію, легше збуджуються під час партнерського сексу та частіше займаються оральним сексом порівняно з жінками, які не переглядають порнографію.[12] Жінки, які користуються порнографією, повідомили (майже 50%), що займалися кунілінгусом, який, за дослідженнями, пов’язаний з жіночим оргазмом, і відчували оргазм частіше, ніж жінки, які не користуються порнографією (87% проти 64%).[169] Більшість людей, ймовірно, не вважають використання порнографії партнером потуранням зраді.[221]
Дворічне опитування (2018–2020), проведене в Німеччині для оцінки ролі порнографії в житті високоосвічених студентів медичних університетів із середнім віком 24 роки, виявило, що порнографія служила джерелом натхнення для багатьох студентів у їхньому сексуальному житті.[112] Використання порнографії серед студентів було вищим серед чоловіків, ніж серед дівчат, серед студентів-чоловіків ті, хто не зраджував партнерці або не заразився ІПСШ, виявилися більш частими споживачами порнографії. Хоча використання порнографії було більш поширеним серед чоловіків, зв’язок між використанням порнографії та сексуальністю був більш очевидним у жінок.[112] Серед студенток ті, хто повідомили, що задоволені своєю зовнішністю, спожили втричі більше порнографії, ніж студентки, які повідомили, що незадоволені своїм тілом. Стримуючим фактором споживання порнографії виявилося почуття фізичної недостатності. Студентки, які частіше споживають порнографію, повідомили, що мали кількох сексуальних партнерів.[112] Повідомлялося, що як студентки, так і студентки, які насолоджувалися досвідом анального статевого акту у своєму житті, часто споживають порнографію. Вміст сексуального характеру, що зображує зв’язок, домінування чи насильство, дивилася лише меншість у 10%. Більша сексуальна відкритість і менша сексуальна тривожність спостерігалася у студентів, які регулярно споживали порнографію. Не було помічено жодного зв’язку між регулярним використанням порнографії та досвідом сексуального незадоволення як у студентів, так і у студенток. Цей висновок узгоджується з іншим висновком тривалого дослідження, яке продемонструвало, що більшість споживачів порнографії відрізняють порнографічний секс від реального партнерського сексу та не відчувають зменшення задоволення від свого сексуального життя.[112]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/40/Salman-Rushdie-2.jpg/220px-Salman-Rushdie-2.jpg)
Відомо, що порнографія захоплює людей «на рівні не тільки мастурбації».[223] Філософи-естетики сперечалися, чи можна вважати порнографічні зображення вираженням мистецтва.[224] Порнографія ототожнюється з журналістикою, оскільки обидві пропонують погляд на невідоме або приховані сторони людей. Французький філософ Мішель Фуко зауважив, що «саме в порнографії ми знаходимо інформацію про приховане, заборонене та табуйоване».[225] Такі вчені, як Лінда Вільямс, Дженніфер Неш і Тім Дін, вважають, що порнографія «є формою мислення», що складається з ідей, які набагато більше відображають сексуальність і ґендер, ніж те, що мають на меті творці або споживачі порнографії.[223] Люди називають порнографію засобом дослідження своєї сексуальності. Люди повідомляють, що порнографія допомагає дізнатися про людську сексуальність загалом.[12] Дослідження рекомендують лікарям-практикам використовувати порнографію як навчальну допомогу, щоб показати своїм клієнтам нову та альтернативну сексуальну поведінку як частину психосексуальної терапії.[12] Британський психолог Олівер Джеймс, відомий своєю роботою про «щастя», заявив, що «велика частина чоловіків використовує порно як засіб відволікання або для зменшення стресу... Воно служить антидепресантом для нещасних».[226] Опитування помітили поступове зростання рівня сприйняття порнографії протягом багатьох років серед широкої американської громадськості.[227]
Феміністичний погляд
Загальний
Феміністські рухи кінця 1970-х і 1980-х років торкалися питань порнографії та сексуальності в дебатах, які називаються «сексуальними війнами».[228] У той час як деякі феміністські групи прагнуть скасувати порнографію, вважаючи її шкідливою, інші феміністські групи виступають проти спроб цензури, наполягаючи на тому, що вона є доброякісною.[13] Масштабне дослідження даних Загального соціального дослідження (2010–2018) спростувало аргумент про те, що порнографія за своєю суттю є антижіночою або антифеміністичною і що вона стимулює сексизм. Дослідження не виявило зв’язку між «переглядом порнографії» та «толерантністю до порнографії» з вищим сексизмом — позиція, яку дотримувалися деякі феміністки; натомість він виявив, що більш високе споживання порнографії та толерантність до порнографії серед чоловіків пов'язані з більшою підтримкою ними гендерної рівності. Дослідження прийшло до висновку, що «порнографія, швидше за все, присвячена сексу, а не сексизму».[13]
Люди, які підтримували регульовану порнографію, висловлювали менше сексизму, ніж люди, які прагнули скасувати порнографію. Примітно, що нефеміністки частіше підтримують заборону порнографії, ніж феміністки. Багато феміністок, як чоловіків, так і жінок, вважають, що вплив порнографії на суспільство є нейтральним.[13] Виявилося, що дорослі користувачі порнографії більш егалітарні, ніж ті, хто не користується порнографією, вони більш схильні мати прихильне ставлення до жінок, які займають владні посади та на робочих місцях поза домом, ніж некористувачі.[229]
Критичний
У дослідженні 2016 року, авторками якого були чорні феміністки, американську індустрію розваг для дорослих критикували за нібито упущення та виключення чорношкірих жінок у порнографічних репрезентаціях, особливо в міжрасових жанрах. Оскільки порнографія стає своєрідним посібником про те, як можуть виглядати тіла в насолоді, і є «одним з небагатьох місць, де ми бачимо наші тіла - і тіла інших людей», стає необхідним, щоб порнографія представляла «різноманітність форм», заявили феміністичні вчені.[230] Дослідження 2019 року відео Pornhub, завантажених між 2000 і 2016 роками, відзначило, що: 55% чоловіків-виконавців були білими, тоді як решта були небілими. Серед жінок-виконавиць: приблизно 37% були білими, 28% чорношкірими, 17% азійками, 16% латиноамериками, а решта 2% - іншими.[231] Коли дані порівняли з демографічними показниками США за 2018 рік, білих жінок було виявлено значно недостатньо, а азійських і темношкірих – надмірно.[231]
Антипорнографічний фемінізм стверджує, що естетика порнографії принижує темношкірих жінок із відтінками расизму.[231] Дослідниці гендерних досліджень Мірей Міллер-Янг і Дженніфер Крістін Неш у своїх працях про взаємозв’язок раси та порнографії зазначили, що чорношкірих людей зображують гіперсексуальними, а темношкірих жінок — більш об’єктивованими.[232] Вчені також відзначили значні розбіжності у ставках оплати праці: білі жінки історично заробляли на 75% більше за сцену, а іноді й досі заробляють на 50% більше порівняно з темношкірими жінками.[233]
Феміністське обурення щодо порнографії, як правило, зосереджується на двох проблемах: що порнографія зображує насильство та агресію, і що порнографія об’єктивує жінок.[232] Численні аналізи порнографічних відеозаписів показали, що жінки переважно зазнавали агресії з боку чоловіків-виконавців; з реакцією жінок на агресію або позитивною, або нейтральною, що суперечить, враховуючи звіт, згідно з яким лише 14,2% дорослих жінок у США вважають біль під час сексу привабливим.[232] Чорношкірі жінки були об’єктами агресії та стикалися з більшим насильством з боку чорношкірих і білих чоловіків, ніж білі жінки.[231] Хоча чорношкірі чоловіки практикували менше інтимних стосунків, ніж білі, білі жінки частіше зазнавали насильства під час сексуальних стосунків з білими чоловіками, ніж з чорношкірими.[231] Азійські жінки виявилися менш об'єктивізованими, до них ставилися з меншою агресією, ніж до білих чи чорношкірих жінок, але вони також мали меншу свободу дій у сексуальних стосунках.[231]
Дослідження популярних відео на Pornhub 2018 року виявило, що сегментів агресії щодо жінок зараз менше, і протягом останнього десятиліття вони поступово зменшилися, і глядачі віддають перевагу контенту, де жінки щиро отримують задоволення.[234]
Антипорно
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/3c/La_grande_Epidemie_de_PORNOGRAPHIE.jpg/220px-La_grande_Epidemie_de_PORNOGRAPHIE.jpg)
Видатні антипорнографічні феміністки, такі як Андреа Дворкін і Кетрін Маккіннон, стверджують, що будь-яка порнографія є принизливою для жінок або що вона сприяє насильству щодо жінок – як у її виробництві, так і в її споживанні. Вони стверджують, що виробництво порнографії передбачає фізичний, психологічний чи економічний примус до жінок, які в ньому беруть участь. Вони звинуватили, що порнографія еротизує домінування, приниження та примус над жінками, водночас зміцнюючи сексуальні та культурні погляди, які сприяють зґвалтуванням і сексуальним домаганням.[235]
Інші феміністки, які виключають секс-бізнес, наполягають на тому, що порнографія представляє сильно спотворений образ статевої згоди, і це зміцнює сексуальні міфи, як-от: жінки доступні й бажають займатися сексом у будь-який час — із будь-яким чоловіком — на чоловічих умовах — і завжди позитивно реагує на чоловічі просування.[236]
Пропорно
На відміну від заперечень, інші вчені-феміністки «від Бетті Фрідан і Кейт Міллет до Карен ДеКроу, Венді Камінер і Джамайки Кінкейд» підтримали право на споживання порнографії.[237] Феміністична хватка проти порнографії почала втрачати, коли сексуально позитивні феміністки, такі як Сьюзі Брайт, виконавиці Ніна Гартлі та Кандіда Рояль, підтвердили права жінок споживати та створювати порно.[238]
Праці Камілли Палья встановили, що жителі Заходу довгий час були «язичницькими святкувачами», а порнографія була невід'ємною частиною західної культури.[238] Венді МакЕлрой зазначає, що фемінізм і порнографія пов'язані між собою: обидва ці явища процвітають у середовищі толерантності, і обидва придушуються щоразу, коли на сексуальне самовираження накладаються обмеження[239]. У суспільствах, де порнографія і сексуальне самовираження заборонені, жінки частіше зазнають насильства і сексуальних зловживань.[240]
— Анна Спан[240]
Розквіт феміністичного порно
Лесбійський феміністичний рух 1980-х років вважається переломним моментом для жінок у порноіндустрії, оскільки все більше жінок увійшли до сфери розвитку.[241] Це дозволило жінкам більше орієнтувати порно на жінок, оскільки вони знали, чого хочуть жінки, як з точки зору актрис, так і з точки зору жіночої аудиторії. Цей рух також спровокував створення лесбійського порно для лесбійок замість чоловіків. Цю зміну вважали хорошою, оскільки довгий час порноіндустрією керували чоловіки для чоловіків.[241]
Крім того, поява відеомагнітофона, домашнього відео та доступних відеокамер дозволила створити феміністичну порнографію.[242] Порнорежисерки-феміністки зацікавлені в складних репрезентаціях чоловіків і жінок, а також у створенні образів, що посилюють сексуальну силу, які показують різні види тіл.[243] Анджела Вайт заснувала власну продюсерську компанію AWG Entertainment, у якій вона має повний творчий контроль над контентом — від своїх партнерів до місця, костюмів і «настрою» відео. Вона стверджувала: «Я феміністка, тому те, що я створюю, є феміністичним, і я створюю етичне порно, коли все відбувається за згодою».[244]
Жінки частіше дивляться порнофільми, які є «жіночо-центрованими» та містять такі дії, як кунілінгус,[245] дослідження порнографічних відео показало, що коли чоловіки проводять більше часу, виконуючи кунілінгус, у них виділяється більший об’єм еякуляту, що збільшує сексуальне збудження. Вважається, що причиною є вплив під час кунілінгусу вагінального секрету «копулінів».[246] Порно, орієнтоване на жінок, здебільшого створюють жінки, у цих роботах ініціація сексуальної активності здійснюється жінкою.[245] Порно для жінок ідентифікується за такими факторами, як більша увага до «чуттєвого оточення» та «м’якої фокусної роботи», а не до явного зображення сексуальної активності, що робить продукцію більш теплою та гуманною порівняно з традиційним порно для гетеросексуальних чоловіків.[247]
«Якщо феміністки визначатимуть порнографію як ворога, це призведе до того, що багато жінок соромитимуться своїх сексуальних почуттів і боятимуться бути чесними про них. А останнє, що потрібно жінкам - це ще більше сексуального сорому, провини і лицемірства - цього разу з подачі фемінізму» — Еллен Вілліс.[248]
Ставки оплати праці
Відомо, що порноіндустрія є однією з небагатьох галузей, де жінки користуються перевагою влади на робочому місці. «Актриси мають владу», — скрушно зауважив Алек Метро, один із чоловіків у черзі, про індустрію X-рейтингу. Колишній пожежник, який стверджував, що програв заявку на роботу через позитивні дії, Метро вже вгадував, що порно не може бути ідеальним вибором кар’єри для того, щоб уникнути того, що він назвав «зворотною дискримінацією».[249] Жінки-виконавиці часто можуть диктувати, з якими акторами-чоловіками вони працюватимуть, а з ким ні. Порно — принаймні, порно, створене для гетеросексуальної аудиторії — є однією з небагатьох сучасних професій, де різниця в оплаті праці працює на користь жінок. Середня актриса заробляє на 50-100% більше грошей, ніж її колега-чоловік.[249]
Психологічна перспектива
Психологи вважають порнографію особливо актуальною для вивчення інтимних стосунків і розвитку підліткової сексуальності.[250] Основна психологія здебільшого займається вивченням впливу порнографії, тоді як критична психологія та прикладна психологія займаються більш тонким та академічним вивченням порнографії.[251] Проблемне використання порнографії оцінюється в клінічній психології.[250]
Дослідження 2013 року спростувало думку про те, що порноакторки мають більший рівень психологічних проблем, ніж звичайні жінки. У дослідженні порівнювали 177 порноакторок зі звичайними жінками такого ж віку, етнічної приналежності та сімейного стану, і виявили, що порноакторки мали «вищий рівень самооцінки, позитивних почуттів, соціальної підтримки, сексуального задоволення та духовності» порівняно зі звичайними актрисами.[252]
Погляди психоаналітиків
В аналітичній психології людські сексуальні інстинкти та релігійно-духовні інстинкти вважаються тісно пов’язаними один з одним, і обидва мають спільну інстинктивну мету, якою, як визнавав Карл Юнг, є прагнення психіки до «цілісності».[253] Психіку людини розуміють як диференційовану, оскільки вона складається з психологічних рис жіночої та чоловічої природи.[254] За Юнгом, ця диференціація на чоловіче і жіноче дозволила сформувати протилежні полярності, що зробило «можливою свідомість».[255] За словами психолога та автора Джорджіо Трікаріко, у міру того, як людина проходить через різноманітний життєвий досвід, її психіка наближається до цілісності або стану «недиференційованого», психологічного царства неіндивідуалізованої єдиної свідомості, яка вважається приналежною до священного чи божественного.[256] З індуїстської космологічної точки зору природа складається з двох співіснуючих генеративних сил: жіночої та чоловічої.[257] Богиня або Шакті (жіноче начало, дух) є «чистою свідомістю», що лежить в основі всього існування.[258] Шакті, обійнята Богом Шивою (чоловічий принцип, матерія), обидва разом у стані «вічного союзу», невіддільні один від одного, представляють недвоїстий «Абсолют».[259]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0f/India%2C_Himachal_Pradesh%2C_Mandi%2C_19th_century_-_Kali_on_Shiva_-_2014.650_-_Cleveland_Museum_of_Art.tif/lossy-page1-220px-India%2C_Himachal_Pradesh%2C_Mandi%2C_19th_century_-_Kali_on_Shiva_-_2014.650_-_Cleveland_Museum_of_Art.tif.jpg)
Зигмунд Фрейд назвав жіночу Шакті «лібідо, яке неможливо просто придушити».[260] Самореалізація або усвідомлення «глибокої» жіночності передбачає роботу з потужною сексуальною енергією.[261] Школи релігійної думки, такі як Кундаліні-йога і Тантра, які передбачають використання сексуальної енергії з метою самореалізації, були розроблені в Індії.[262] Концепція статі протягом тривалого часу вивчалася в індуїзмі, де було зроблено висновок, що людська душа (Атман), еманація недиференційованого Абсолюту, духовно андрогінна, з чоловічим і жіночим принципами, які доповнюють один одного, а стать ідентичність більше залежить від психології, ніж від біології.[263] Чоловічий і жіночий принципи душі були ідентифіковані божествами Шива і Шакті, які створюють різні полярності в тонкому тілі людини, встановлюючи зв’язок між ними, як у випадку електричного кола між двома полярностями для потік сили, у власному тілі — за допомогою сексуальної стимуляції — через «еротичну візуалізацію» або «ритуальне злягання», душа «позбавляється» від своєї матеріальної ідентичності та перебудовується в «біполярну істоту», яка потім представляє одиницю мікрокосм, духовний стан якого відображає недиференційований Абсолютний макрокосм; таким чином індивід досягає блаженства та звільнення в єдиному єднанні з Абсолютом.[i][266] Тантрична ідея досягнення єдності жіночого та чоловічого принципів із «божественним жіночим» («об’єднана божественна свідомість») аналогічна ідеї аналітичної психології «coincidentia oppositorum», в якій Аніма/анімус об’єднується з «духом», щоб стати єдиним цілим.[267]
В індуїстській тантричній точці зору жінки, які беруть участь у союзних ритуалах, що дозволяє чоловікам досягти самореалізації, вважаються шакті або богинею, оскільки вони, як вважається, її втілюють.[j] Визнання божества в об’єктивній жінці зосереджено на прийнятті чоловіком суб’єктивного жіночого начала та переваги її бажань над його бажаннями.[269] Трікаріко стверджував, що сучасна порнографія є, по суті, «десакралізованим, технологічним і споживацьким» еквівалентом стародавньої священної проституції – звичаю, який передбачав шанування священного жіночого начала та поклоніння повіям як богиням.[270] Оскільки вважається, що жіноче начало втілює особливі якості священного чи божественного ширше й глибше, передбачається, що здатність рухатися до недиференційованого стану свідомості є вищою у жінок.[254] Трікаріко стверджував, що жінки в порнографії через виконання багатьох статевих актів ненавмисно наближаються до недиференційованого стану. Ефект, який він назвав «натяком на ієрофанію».[254] «Порноактриси можуть втілити середовище, щоб увійти в те, що раніше було царством сакрального», - сказав він.[271] Їх порівнювали з «нащадками втрачених богинь», які тепер пропонують дар «нумінозного» всім через свої виступи, але їх внесок не визнають або знецінюють.[271]
Використання таких епітетів, як «сука», «повія», «курва» щодо сексуально активних жінок пояснюється запереченням суб’єктивного жіночого начала чоловіками.[272] Пригнічене прийняття жіночої сексуальності, як самостійної цінності, проявляється, коли захоплення чоловіка «стервою» припиняється, якщо вона є його дружиною чи дівчиною.[272] Поряд із демонстрацією «захоплення, хтивості, вдячності та бажання», чоловіки виявляють нахабну ненависть і відразу до жінок, цю поведінкову дихотомію приписували «патріархальному лицемірству», закладеному в чоловіках.[272] Несвідоме уявлення чоловіків про більшу здатність жінок досягти недиференційованого стану психіки вважається причиною їхнього навмисного приниження, свідомого знецінення та свідомого приниження жінок.[254]
За словами Джулії Крістевої, вченої-психоаналітикині, психологічне неприйняття та страх матері є основною причиною їхньої поведінки, спрямованої на підкорення жінок. Чоловіки в дитинстві живуть у стані «недиференційованого фізичного та психічного злиття» з матір’ю, переживаючи «емоційне піднесення та насолоду».[273] Проте, коли вони дорослішають, відчуваючи свою відокремленість від матері, вони прагнуть стати незалежними суб’єктами та вдаються до батьківських образів і патріархальної поведінки з надією усунути будь-яке можливе подальше «недиференційоване/психотичне злиття» з матір’ю, оскільки вони відчувають загрозу з боку матері.[273] За словами психоаналітикині Мелані Кляйн, неприйняття і страх материнського образу у жінок спонукає їх відкидати власну жіночність.[274] Трікаріко сподівався, що порно стане місцем, де чоловіки відкидають патріархальні витівки, жінки сприймають священні аспекти, а глядачі сприймають порно як радісний досвід для тіла – справжню форму гри, яка допомагає їм наблизитися до недиференційованого стану.[275]
Релігійні установки
Оскільки більшість релігій давно й рішуче виступає проти речей сексуального характеру загалом, релігійні люди дуже сприйнятливі до того, щоб відчувати сильні страждання від використання ними порнографії. Релігійні люди, які використовують порнографію, схильні відчувати сексуальний сором.[276] Сексуальний сором, який виникає через сприйняття людиною себе у свідомості інших людей, і негативна оцінка власної сексуальності, вважається потужним чинником, який з часом керує індивідуальною поведінкою.[276] Оскільки сексуальність вплетена в особисту ідентичність людини, виявлено, що сексуальний сором або сексуальне збентеження атакують саме відчуття людини.[276]
Коли відбувається подія сексуального сорому, людина приписує причину собі, що призводить до самоосуду та відчуває почуття смутку, самотності, гніву, негідності та відторгнення, а також сприймається судження про себе іншими.[276] У цьому ментальному ландшафті виникає страх, що потрібно приховати своє сексуальне я. Цей психологічний процес ініціює і розпалює подальший сором і знижує самооцінку.[276] Сексуальний сором звужує «психічний простір для вільної гри зі своєю сексуальністю».[277] Сексуальний сором у людей породжує ще більше сорому та призводить до циклу безсилля, що завершується поглибленням негативних емоцій.[276] Ті, хто схильний легко відчувати сором, мають більший ризик розвитку депресії та тривожних розладів.[278] За словами клінічного психолога Гершена Кауфмана, усі сексуальні розлади є переважно «розладами сорому».[279]
Причина приписування сорому сексуальності простежується до біблійного тлумачення наготи як ганебного.[k] Велика частина християнської міфології представляла сексуальність як перешкоду, яку необхідно подолати на шляху до спасіння. Основні авраамічні релігії засуджують і вважають неприйнятними всі форми позашлюбного та нерепродуктивного сексуального задоволення. В індуїзмі бхога (сексуальне задоволення) вшановується як цінність сама по собі і вважається одним із двох шляхів до нірвани, а інший є більш вимогливою йогою.[l] Центральна концепція індуїзму, пурушартха, виступає за досягнення чотирьох основних цілей щастя: дхарма (чеснота), артха (багатство), кама (задоволення) і мокша (духовне знання).[281] Прагнення до Ками було детально описано мудрецем Ватсьяяною в його трактаті «Камасутра», де стверджується, що сексуальне задоволення та їжа необхідні для благополуччя тіла, і що на них обох засновані чеснота та процвітання.[282] Їжа, незважаючи на те, що інколи викликає розлад шлунка, все одно буде споживатися регулярно, тому це має бути із задоволенням, до якого слід прагнути з обережністю, уникаючи небажаних або шкідливих наслідків. Оскільки ніхто не утримується від приготування їжі, турбуючись про жебраків, які просять про це, або не утримується від посіву пшениці, боячись тварин, які знищують урожай, так само стверджує Ватсьяяна, потрібно прагнути до ками, навіть якщо існують небезпеки; і ті, хто досягнув Дхарми, Артхи та Ками, досягнуть найвищого щастя в цьому світі і в майбутньому.[283]
За словами Будди, щастя буває двох типів: одне походить від «домашнього життя», а інше — від «чернечого життя», і між ними, чернечий вид є «вищим».[284] В результаті ефективної підтримки Буддою чернецтва в буддійських громадах шлюб і розлучення залишалися цивільними справами і ніколи не набували сакраментального значення.[285] Поради щодо статевого життя для домочадців були мінімальними, тоді як для ченців вони були широкими, як у Вінаї, оскільки будь-яка сексуальна поведінка мала бути придушена заради просвітництва.[284] Ранні буддійські тексти критикували жінок як згубних істот. Сам Будда часто говорив, що жіноче тіло — це «посудина нечистоти, повна смердючого бруду. Воно подібне до гнилої ями... як унітаз із дев’ятьма отворами, з яких ллється всілякий бруд».[286] Одного разу, коли йому стало відомо, що чернець Суддіна порушив целібат зі своєю дружиною заради потомства, Будда дорікнув йому, кажучи: «Було б краще для тебе, дурний чоловіче, щоб твій чоловічий орган увійшов до паща страшної й отруйної змії, ніж увійде вона в жінку».[287] За словами Будди, усі сексуальні бажання несумісні з просвітленням.[287] У буддизмі людей, які навіть отримують задоволення від спостереження за іншими, що займаються сексуальною діяльністю, відносили до пандаків (бездушних).[288] Будда сказав, що сексуальність — це кайдани, яких слід повністю позбутися, а чоловіки, які займаються нею, є «нечистими» і не звільняться від «старості».[289] Після того, як Будда помер у старості,[290] наступні покоління буддистів вирішували своє проблематичне ставлення до сексу, пристосовуючись до різних поглядів.[287]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/5f/Ambigram_holy_man_porn_way.png/220px-Ambigram_holy_man_porn_way.png)
За словами найвидатнішого ісламського проповідника Індонезії Абдулли Гімнастіара, сором — це благородна емоція, про яку говориться в Корані, і її високо цінував Мухаммед, який цитував слова: «Віра складається з сімдесяти гілок... і сором — одна з них». Щоб культивувати сором у мусульманах, їхній сексуальний погляд потрібно перевіряти, оскільки вважається, що неконтрольований погляд є дверима, через які сатана входить і забруднює серце.[291] У 2006 році, коли в Індонезії, найбільш населеній країні з мусульманським населенням, спалахнули протести проти порнографії через публікацію першого індонезійського видання Playboy – Абдулла закликав прийняти законодавство про заборону порнографії та взявся за місію огорнути державу почуттям сорому, давши гасло «чим ганебніше, тим вірніше». Під час цих протестів провідна ісламська газета Індонезії Republika публікувала щоденні редакційні статті на першій сторінці, в яких містився логотип зі словом pornografi, перекресленим червоним X. Офіс індонезійського Playboy у Джакарті був розграбований членами Ісламського фронту захисників (Front Pembela). Islam або FPI), а власникам книгарень погрожували не продавати жодного випуску журналу. Отже, у грудні 2008 року індонезійські законодавці підписали законопроект про боротьбу з порнографією, отримавши переважну політичну підтримку.[291]
Високорелігійні люди більш схильні підтримувати політику проти порнографії, наприклад цензуру, ніж менш релігійні люди.[292] За іронією долі, було виявлено, що регіони з високорелігійними та консервативними людьми шукають більше порнографії в Інтернеті.[293] Релігійні люди схильні до нав’язливих думок про гріх і Боже покарання за використання ними порнографії, що викликає у них почуття сорому, і вони вважають себе залежними від порнографії, а також страждають від симптомів, пов’язаних з ОКР.[294] Дослідження сексуально активних релігійних людей показало, що духовно зрілі люди мають менше сорому, тоді як ті, хто духовно не зрілі, мають сильний сором.[295]
Критичні аспекти
За оцінкою медичних працівників, порнографія не може бути ані хорошою, ані поганою, оскільки вона не схвалює та не захищає жодного набору цінностей щодо сексу.[296] Таким чином, люди можуть аналізувати власні цінності щодо сексу, оцінюючи порнографію.[296] Відносини між порнографією та її аудиторією виявляються складними. У той час як багато користувачів повідомили, що їх використання мало позитивний ефект, інші, особливо жінки, були стурбовані проблемами образу тіла, причиною яких є нереалістичний образ «краси», який зображує порнографія.[296] Дедалі більшу поширеність передбачуваних процедур для покращення краси, таких як збільшення грудей і лабіопластика, серед простого населення пояснюють популярністю порнографії.[297]
Дані з порнографічних вебсайтів щодо звичок перегляду людей вивчаються вченими для аналізу сексуальних уподобань і вибору шлюбу.[298] Чоловіки частіше шукають жінок з більшими грудьми та стегнами, з меншим співвідношенням талії та стегон.[174] Встановлено, що жінки віддають перевагу чоловікам, які є вищими, сильнішими, виглядають надзвичайно мужніми та займають ролі, які можуть забезпечити ресурси, водночас захищаючи (генеральний директор, лікар, спортсмен, юрист).[299]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/13/If_people_start_thinking_freely_about_sex..._They_start_thinking_freely_about_everything%21%2C_Amsterdam_%282021%29_02.jpg/220px-If_people_start_thinking_freely_about_sex..._They_start_thinking_freely_about_everything%21%2C_Amsterdam_%282021%29_02.jpg)
Дослідження шкідливого впливу порнографії включають виявлення будь-якого потенційного впливу порнографії на зґвалтування, домашнє насильство, сексуальну дисфункцію, труднощі в сексуальних стосунках і сексуальне насильство над дітьми.[300] Продовжнє дослідження засвідчило, що використання порнографії не може бути чинником насильства з боку інтимного партнера.[c] Дослідження 2020 року, яке проаналізувало зображення у відео-порнографії, виявило, що нормативна сексуальна поведінка (наприклад, вагінальний статевий акт, фелляціо) була найчастіше зображена, тоді як зображення екстремальних актів насильства та зґвалтування були дуже рідкісними.[302] Немає чітких доказів того, що порнографія є причиною зґвалтування.[303] Декілька досліджень дійшли висновку, що лібералізація порнографії в суспільстві може бути пов’язана зі зниженням рівня зґвалтувань і сексуального насильства, тоді як інші припускають, що це не впливає на це, або є непереконливими.[304] Не було виявлено жодного зв’язку між використанням порнографії та практикою сексуальної згоди або її відсутності.[305]
Експерти з питань психічного здоров’я розділилися щодо того, що використання порнографії є проблемою для людей.[306] Хоча деякі огляди літератури свідчать про те, що використання порнографії може викликати залежність, недостатньо доказів, щоб зробити висновки.[307] Вчені заявили, що використання порнографії не впливає на громадське здоров'я, оскільки не відповідає визначенню кризи громадського здоров'я.[169] Неврологія відзначила, що розум молодих людей перебуває на стадії розвитку, і вплив емоційно насиченого матеріалу, такого як порнографія, ймовірно, матиме на них вплив, на відміну від дорослих, і запропонував бути обережними, відкриваючи потенційний доступ до такого матеріалу.[308]
Протидія використанню порнографії пов’язана з багатьма проблемами, пов’язаними із сексуальним задоволенням,[309] гендерним насильством[310] і якістю шлюбу (дружини, які частіше дивляться порнографію, отримали набагато кращі результати, ніж решта).[311] Деякі проблеми доксингу та порно з помстою були пов’язані з кількома порнографічними вебсайтами.[312] З середини 2010-х стала проблемою фейкова порнографія.[159]
В Україні
![]() | Частина інформації в цій статті застаріла. |
Попит
«Порно» — найпопулярніший запит в Україні у пошукових системах: станом на червень 2013 року Яндекс щомісяця показував результати пошуку по слову «порно» — 13,8 млн раз[313]. За період весна 2011 — весна 2012 інтерес до споживання порнографії у користувачів Яндекса зріс удвічі[314]. За аналітичними даними рейтингового агентства Alexa, кілька порно-порталів входять до 100 найвідвідуваніших сайтів в Україні[315].
Критерії порнографії
В лютому 2007 Національна експертна комісія з питань захисту суспільної моралі затвердила критерії розмежування порнографії та еротики стосовно друкованої, аудіовізуальної, електронної й іншої продукції, реклами, а також переданих і отриманих комунікаційними лініями повідомлень і матеріалів, які належать до порнографічної або еротичної продукції. За ними:
- Порнографією вважається детальне зображення сцен статевого акту і деталізована демонстрація оголених геніталій, якщо вони використовуються для збудження сексуальних інстинктів глядачів без будь-якої художньої або навчальної мети.
- До еротики відносяться зображення оголеного тіла, а також геніталій — якщо кількість таких зображень не перевищує 20 % від загальної кількості зображень і 50 % від площі кадру або всього зображення. Показ відвертих сцен на дальньому плані «без явної візуалізації взаємодії геніталій» варто вважати еротикою, а демонстрацію групових і гомосексуальних зносин на передньому плані, сцен сексуального насильства і статевих збочень — порнографією.
Документ розроблений експертною комісією, ще має бути опрацьованим профільним комітетом ВР і затверджений Верховною Радою.
Заборона порнографії
Згідно із законом «Про захист суспільної моралі»[316], який набув чинності у 2003 році, виробництво й продаж продукції порнографічного характеру в Україні заборонені в будь-якій формі. Виробництво й поширення порнографії карається позбавленням волі терміном до 5 років, а повторні порушення — терміном до 10 років (ст. 301 Кримінального кодексу)[317].
Звинувачення в поширенні
З часу прийняття закону за звинувачення у поширенні порнографії за ним притягались:
- Вінницька правозахисна група через розміщення її координатором в особистому блозі ролика порнографічного змісту[318];
- лауреата Шевченківської премії Олеся Ульяненка за книгу «Жінка його мрії»[319].
Виробництво порно
Законодавство виключає можливість виробництва порнографії на території України, але разом з тим не забороняє громадянам України фільмуватися за кордоном.
Див. також
Пояснення
- ↑ а б в Антрополог Пол Мелларс з Університету Стоні Брук у штаті Нью-Йорк каже, що акцент на перебільшених статевих ознаках збігається з іншими артефактами, знайденими в той період, включаючи фалоси, вирізані з рогу бізона, і вульви, викарбувані на скелях. "Сексуальність перебільшена аж до порнографічності, - каже Мелларс. "Весь цей сексуальний символізм процвітав у той період. Вони були схиблені на сексі". Конард використовував радіовуглецевий аналіз кісток та інших артефактів, знайдених поблизу, щоб датувати статуетку. "Їй щонайменше 35 000 календарних років, але я думаю, що вона набагато старша", - каже Конард[20]
- ↑ а б Репрезентативні дослідження показують, що використання порнографії є поширеною розважальною діяльністю - рівноцінною іншим видам поведінки, опосередкованим цифровими технологіями (наприклад, відеоігри, соціальні мережі) - більшість чоловіків і значна кількість жінок повідомляють про регулярне використання порнографії..[176]
- ↑ а б Використовуючи велику лонгітюдну вибірку студентів університету (N = 892) з тримісячним часовим лагом у дві хвилі та перехресним лагом, ми виявили, що використання порнографії не передбачає в майбутньому вчинення насильства з боку інтимного партнера, а вчинення насильства з боку інтимного партнера не передбачає в майбутньому використання порнографії. Крім того, гендер не впливає на ці зв'язки.[301]
- ↑ Порнографію можна визначити як "матеріал [наприклад, зображення, фільми, відео або текст], який вважається сексуальним з огляду на контекст, має основний намір сексуально збудити споживача, виробляється та розповсюджується за згодою всіх залучених осіб" (McDonald & Kirkman, 2019, с. 163). Центральним у визначенні порнографії є згода всіх залучених осіб. Тому матеріали, які були вироблені або розповсюджені без згоди хоча б однієї особи (наприклад, "порно з помсти", "дитяча порнографія"), були виключені з цього визначення (McDonald & Kirkman, 2019).[12] Порнографію найкраще визначити як носій інформації, такий як зображення, відео або текст, який призначений для того, щоб його сприймали як сексуально збудливий (Rea, [41]). [...] порнографія подається як засіб для сексуального збудження (Parvez, [32]).[13] Використання порнографії означає навмисне розглядання, перегляд, читання або прослуховування сексуально збудливих матеріалів (фотографій, відео, фільмів, письмових текстів або аудіозаписів), які зображують наготу та/або відверту сексуальну поведінку. Сюди не входить участь в інтерактивному сексуальному досвіді особисто або онлайн, наприклад, "танець на колінах" у стриптиз-клубі або секс-чаті в прямому ефірі.[14]
- ↑ а б Мабуть, жодна культура не культивувала сексуальну насолоду як духовний ідеал у такій мірі, як стародавні індуси Індії. Починаючи з п'ятого століття н.е. у храмах можна побачити скульптури богів, німф і звичайних людей в еротичних позах. Індуїстські сексуальні практики були кодифіковані в сексуальному посібнику "Камасутра", який ілюструє сексуальні позиції, деякі з яких кинули б виклик акробату. У ній також містяться рецепти передбачуваних афродизіаків. Вважається, що цей посібник був написаний десь між третім і п'ятим століттями нашої ери, коли християнство піднімалося на Заході. У своїх графічних зображеннях сексуальних позицій і практик "Камасутра" відображає індуїстську віру в те, що секс - це релігійний обов'язок, а не джерело сорому чи провини.[28] Духовне звільнення - це велике блаженство (ананда), яке є результатом інтерналізації та трансцендування того самого сексуального вогню, який в обмеженій кількості відчувається через сексуальні стосунки. Зрештою, для індусів сексуальність - це не одне, а духовність - інше. Це радше два аспекти того самого вогню, вогню, який і дає життя, і уможливлює його трансцендування. Або, можна сказати, що це лише дві назви однієї внутрішньої ріки, яка має здатність текти у двох напрямках.[29] Бхартріхарі є справжнім представником індійської культури у своїх крайніх поглядах на секс і зречення. У своїй "Срінґарасатаці" (вірш 19) він говорить: "У нікчемному і мінливому світі вчені чоловіки повинні або проводити свої дні, п'ючи нектар духовного знання, або присвятити себе приємній насолоді з жінками, чиї груди і сідниці тверді і товсті, а стегна і поперек повністю розвинені і витягнуті". ... Поет розглядає чуттєві насолоди як кінцеву межу раю, яка призначена для небагатьох щасливчиків [вірш 57].[30]
- ↑ Порнографічний жанр величезний і включає в себе величезну кількість стилів, що задовольняють настільки ж широкий спектр смаків і фетишів. Звичайно, основну частину жанру складає мейнстрімний гетеропорно, який є найбільш доступним. Як зазначалося вище, цей стиль порно включає в себе дуже шаблонні покази парного або групового сексу, в яких тіла, що демонструють традиційну гендерну естетику, рухаються в різних сексуальних позиціях і проникають у різні місця. Тим не менш, деякі форми порно є більш нормативними, ніж інші, і навіть не всі форми гетеропорно є нормативними, як, наприклад, "риммінг", анальний секс дівчини з хлопцем на страпоні та жорсткий БДСМ. Порнографія також включає нескінченну кількість різних видів фетишизму, "товсте" порно, аматорське порно, порно для людей з обмеженими можливостями, порно, зняте жінками, квір-порно, БДСМ і модифікацію тіла. Перелік немейнстрімного порно нескінченний і відображає тіла, гендерні сценарії та сексуальну активність інакше, ніж гетеронормативні формулювання мейнстрімного гетеропорно.[127]
- ↑ Якщо оцінки, отримані на основі RIA або NFSS, є більш достовірними, то використання порнографії є - або, можливо, стало - поширеним і частим явищем серед чоловіків: трохи менше половини всіх чоловіків використовують порнографію в середньому протягом тижня. Це також не є рідкісним або нечастим явищем для жінок: майже кожна п'ята з них повідомила про використання порнографії протягом останнього тижня.[170]
- ↑ Вона не знала, що презерватив може порватися, і що через мікророзриви можна підхопити більше ІПСШ, та й взагалі через презервативи: Набряки, дріжджові інфекції та інші подібні речі - вона просто не знала.[218] Після багатогодинного сексу без перерви намагатися витримати тертя презерватива у піхві чи анусі... неможливо. А робити це щодня - це вже професійна небезпека для здоров'я. Звісно, через неповагу до дорослої справи та відверту зневагу з боку суспільства до сексуального комфорту чи навіть думки артисток, все це не мало значення. Нас ніхто не питав.[219]
- ↑ Картина людської статі, що виникає в класичну епоху індуїзму (бл. 300 р. н.е.), - це картина, в якій двостатева душа перевтілюється як у жіноче, так і в чоловіче тіло, яке саме по собі є двостатевим у тому сенсі, що всі тіла завжди містять як жіноче, так і чоловіче начало. У богословському сенсі, всі істоти є духовними андрогінами. Люди сексуально схильні, тому що сексуальність є творчою енергією Бога і функцією Його прагнення возз'єднати два полюси Його біполярного буття. Ця тема в індуїстських писаннях опрацьована численними способами таким чином, що серйозний дослідник індуїзму може знайти парадигму майже для всіх можливих сексуальних стосунків.[264] Злягання Шиви і Шакті уособлює недуальну природу самої реальності, і саме еротична енергія, яку іноді вважають зосередженою в концентрованій субстанції сексуальних рідин, уявляється як така, що тече від нижньої частини хребта до верхньої, де відбувається еротичний союз між Шакті і Шивою. Це особливо характерно для деяких тантричних традицій, де техніки еротичної візуалізації або ритуального злягання використовуються заради стимулювання, а потім сублімації енергії до вищих станів пізнання, кульмінацією яких є усвідомлення не-дуальності.[265]
- ↑ Тантру нелегко визначити, але це слово застосовувалося до писань, яких було багато різновидів, і, можливо, воно походить від кореня, що означає "нитка", вказуючи на чоловічий і жіночий принципи, з яких витканий всесвіт. Кажуть, що Тантра була перевідкриттям таємниці жінки, бо кожна жінка стала втіленням Шакті, божественної жінки і матері. У ритуалах жінка-йог, йогиня, була оголеною і викликала почуття страхітливого трепету перед космічною таємницею творіння. Кожна оголена жінка втілювала Пракріті, Природу, і в ритуалі вона ставала богинею, Шакті. ... Для Тантри найбільшою енергією була сексуальна, а статеві органи уособлювали космічні сили, як це символізує "лінга" Шиви. Деякі йоги поклонялися власній "лінзі" з повним ритуалом, а сексуальне збудження вказувало на прихід божественної присутності. Змія, природно, була символом сексуальної сили в "кундаліні" та інших концепціях. Так само поклонялися жінці "йоні", і багато скульптур зображували не лише жіноче тіло, але й її видатні геніталії. Статевий акт ("майтуна") будь-якого виду розглядався як ритуальний, між чоловіком і дружиною, або різними партнерами, або з храмовою дівчиною. Статевий союз перетворювався на церемонію, через яку людська пара ставала божественною парою. ... Сексуальний союз, таким чином, забезпечував повну модель союзу Бога і душі. Оскільки тантра була настільки глибоко індійською, вона процвітала не лише в теїстичному індуїзмі, але й у пантеїстичному, розвинулася в аскетичному буддизмі, а деякі її методи були запозичені ще більш аскетичним джайнізмом.[268]
- ↑ У Біблії нагота є джерелом сорому. Книга Буття 2:25 говорить про Адама і Єву: "І були вони нагі, чоловік і жінка, і не соромилися". Все змінилося, коли вони повстали проти Божої заповіді і з'їли плоди з дерева пізнання. Відтоді їм стало соромно в присутності один одного: "І відкрилися очі їм обом, і пізнали вони, що вони нагі; і зшили вони фігове листя, і зробили собі накидки". Це біблійне тлумачення наготи як ганебного явища досі глибоко впливає на соціальні норми і конвенції, які визначають, як ми поводимося з людською тілесністю і сексуальністю. Хоча наші уявлення про те, чи можна, як, де і в присутності кого роздягатися, змінювалися протягом століть, сором, який ми відчуваємо, коли порушуємо норми, залишився.[278]
- ↑ У більшій частині християнської міфології секс є бар'єром, який потрібно подолати. Смертність долається, а спасіння досягається через спокуту та аскетичне заперечення почуттів, особливо сексуальних імпульсів. Християнські погляди, як правило, дуже неприязно ставляться до будь-якої форми чуттєвого задоволення, особливо до еротичних і сексуальних задоволень. На Заході сексуальне задоволення є деструктивним і небезпечним як для людини, так і для суспільства. Це монстр у паху, який, якщо його випустити на волю, може підштовхнути чоловіків до неконтрольованого потурання і зруйнувати суспільство. Праця, а не гра, є спокутною. Сексуальне задоволення є моральним, коли воно спонукає чоловіків і жінок брати на себе тягар і відповідальність за виховання дітей. З цієї точки зору, сексуальні стосунки є аморальними і гріховними, коли вони відбуваються поза шлюбом або без відкритості до продовження роду. Таким чином, ортодоксальний юдаїзм, офіційний католицизм і протестантські фундаменталісти засуджують мастурбацію і всі форми позашлюбного, нерепродуктивного сексу. Також неприйнятними є альтернативні сексуальні практики і стосунки - ігровий/рекреаційний секс, гомосексуальні союзи, дошлюбний і позашлюбний секс та інтимні дружні стосунки. На противагу цьому, індуїзм вшановує сексуальне задоволення як самоцінність, якою слід насолоджуватися за те, що вона приносить учасникам. Кама, "прагнення любові до насолоди, як чуттєвої, так і естетичної", є однією з чотирьох цілей життя в індуїстській традиції. В індуїстській філософії бхога (сексуальна насолода) розглядається як один з двох шляхів, що ведуть до нірвани, Будди і остаточного звільнення. Йога, духовні вправи, є альтернативним і більш вимогливим шляхом до звільнення і злиття індивідуального з універсальним. У традиції тантричної йоги чоловік або жінка можуть навіть практикувати спрямування своєї сексуальної енергії від найнижчої чакри до найвищої і досягати космічного усвідомлення і трансцендентності в сексі наодинці або мастурбації.[280]
Примітки
- ↑ Великий тлумачний словник сучасної української мови. Київ, 2005
- ↑ Network, AVN Media. AVN Awards. AVN Awards (англ.). Процитовано 24 травня 2021.
- ↑ Nicolas Restif de La Bretonne. Le Pornographe, Londres, 1769, in-8°, 368 pages (rééd. 1774, 476 pages, 1776, 492 pages).
- ↑ McNair, 2013, с. 20.
- ↑ а б в etymonline, 2023.
- ↑ Liddell та Scott, 1940.
- ↑ McNair, 2013, с. 21.
- ↑ etymonline, 2022.
- ↑ а б в Talvacchia, 2010.
- ↑ OED, 1989.
- ↑ McKee та ін., 2020.
- ↑ а б в г д е ж и Komlenac та Hochleitner, 2022.
- ↑ а б в г Speed та ін., 2021.
- ↑ а б Lawless, Karantzas та Knox, 2023.
- ↑ а б McNair, 2013, с. 19.
- ↑ а б в г д е ж и к л м н п р с т Jenkins, 2023.
- ↑ Lubey, 2022, с. 31.
- ↑ Rudgley, 2000, с. 184-200.
- ↑ а б в г д е Tarrant, 2016, с. 11.
- ↑ Science та 13 May 2009.
- ↑ а б в г д е Black та Green, 1992, с. 150-152.
- ↑ а б в Robins, 1993, с. 189-190.
- ↑ а б Smith, 2009.
- ↑ Pomeroy та ін., 1999, с. 110.
- ↑ Cartledge, 2002, с. 89.
- ↑ Parrinder, 1996, с. 5-40.
- ↑ а б Parrinder, 1996, с. 33.
- ↑ Rathus, Nevid та Fichner-Rathus, 2018, с. 13.
- ↑ Lidke, 2003, с. 110.
- ↑ Desai, 1975, с. 187—188.
- ↑ а б в McNair, 2013, с. 23.
- ↑ Castleman, 2013.
- ↑ Doniger та Kakar, 2002, с. xi—xii.
- ↑ Parrinder, 1996, с. 28.
- ↑ а б в г Hambleton, 2019, с. 362.
- ↑ Hambleton, 2019, с. 361-362.
- ↑ Turner, 2004.
- ↑ а б в г Ruzgyte, 2015, с. 1.
- ↑ Lubey, 2022, с. 77.
- ↑ Lubey, 2022, с. 74-75, 89.
- ↑ Foxon, 1965, с. 45.
- ↑ Cleland, 2010, с. 7.
- ↑ Browne, 2001, с. 273.
- ↑ Sutherland, 2017.
- ↑ Lubey, 2022, с. 7.
- ↑ а б Lubey, 2022, с. 8.
- ↑ а б Ruzgyte, 2015, с. 2.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 12-13.
- ↑ а б в г Tarrant, 2016, с. 14.
- ↑ Segreto, 2011.
- ↑ а б Tarrant, 2016, с. 13-14.
- ↑ а б Tarrant, 2016, с. 13.
- ↑ Lubey, 2022, с. 156-160.
- ↑ Drake, 2003, с. 470.
- ↑ а б в Rothman, 2021, с. 18.
- ↑ Giesberg, 2017, с. 1.
- ↑ Giesberg, 2017, с. 2.
- ↑ Giesberg, 2017, с. 2-3.
- ↑ Eskridge, 2002, с. 392.
- ↑ а б в Rothman, 2021, с. 22.
- ↑ Giesberg, 2017, с. 3.
- ↑ Hyde, 1964, с. 1-26.
- ↑ а б З прецеденту, створеного у справі R. v. Curl (1729) після публікації Венера в монастирі.
- ↑ а б Hyde, 1964, с. 14.
- ↑ а б Ruzgyte, 2015, с. 3.
- ↑ Giesberg, 2017.
- ↑ Beck, 2003.
- ↑ а б Tarrant, 2016, с. 16.
- ↑ а б Tarrant, 2016, с. 18.
- ↑ а б в г д Harford, 2019.
- ↑ Karabell, 2003, с. 195.
- ↑ Dukore, 2020.
- ↑ Bottomore, 1996a.
- ↑ Corliss, 2005.
- ↑ Thomson, Thorsen та Chow, 2021, с. 141.
- ↑ а б Thomson, Thorsen та Chow, 2021, с. 140.
- ↑ TheLocal, 2019.
- ↑ Nygaard, 2023.
- ↑ а б в Thomson, Thorsen та Chow, 2021, с. 144.
- ↑ United States v. Reidel, 402 U.S. 351 (1971).
- ↑ United States v. 12 200-Ft. Reels of Film, 413 U.S. 123 (1973).
- ↑ United States v. 12 200-Ft. Reels of Film, 413 U.S. at 127.
- ↑ Canby, 1969.
- ↑ Hester, 2014, с. 91.
- ↑ Martinko, 2013, с. 3.
- ↑ Tatalovich та Daynes, 1998.
- ↑ а б в President's Commission on Obscenity and Pornography. Report of The Commission on Obscenity and Pornography 1970, Washington, D.C.: U. S. Government Printing Office.
- ↑ Williams, 2015.
- ↑ Wilcox, 1987.
- ↑ а б в г Rodriguez-Hart та ін., 2012.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 17-22.
- ↑ Barford, 2015.
- ↑ а б в Tarrant, 2016, с. 19.
- ↑ а б Tarrant, 2016, с. 20.
- ↑ Somaiya, 2015.
- ↑ Kimmel, 2005, с. 123.
- ↑ а б в г д е ж и Döring, 2009.
- ↑ а б в Paasonen, 2011, с. 34.
- ↑ а б Paasonen, 2011, с. 72-73.
- ↑ Paasonen, 2011, с. 35.
- ↑ Paasonen, 2011, с. 46.
- ↑ а б в г Rosen, 2023.
- ↑ а б в г д е ж и к л м Egan, 2000.
- ↑ а б в FRONTLINE, 2002.
- ↑ Perry та Schleifer, 2018.
- ↑ а б Salmon, Fisher та Burch, 2020, с. 548.
- ↑ Jacobs, 2015.
- ↑ а б Shane, 2021.
- ↑ McGivern та Cosic, 2022.
- ↑ Goodwin, 2020.
- ↑ Dunn, 2023.
- ↑ а б в г д Jahnen та ін., 2022.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 33.
- ↑ Miller, 2014.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 34.
- ↑ Dugdale, 2013.
- ↑ Seltzer, 2011.
- ↑ Bonner, 2021.
- ↑ а б Ingraham, 2015, с. 2.
- ↑ а б в г Whisnant, 2008, с. 647.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 31.
- ↑ а б в г Tibbals, 2014.
- ↑ Amis, 2001.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 32.
- ↑ а б в г д е Macmillen, 2017.
- ↑ а б в Tarrant, 2016, с. 29.
- ↑ а б Mulholland, 2011.
- ↑ а б в Ingraham, 2015, с. 1-4.
- ↑ Mormon, 2014.
- ↑ McGlotten та Vangundy, 2013.
- ↑ Дані з Жанри порно відео, опис жанрів (рос.) та Найбільш розповсюджені скорочення порно:
- ↑ а б в г д е ж Forrester, 2016.
- ↑ Coopersmith, 2006.
- ↑ а б Ackman, 2001.
- ↑ Bridge, 1996.
- ↑ Goldstein та ін., 2011.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 49.
- ↑ AVN та 15 July 1999.
- ↑ Strusiewicz, 2018.
- ↑ D'Orlando, 2011.
- ↑ Szymanski та Stewart-Richardson, 2014.
- ↑ Auerbach, 2014.
- ↑ а б Kopp, 2020, с. 11.
- ↑ а б в Lubey, 2022, с. 215.
- ↑ Weitzer, 2023, с. 195.
- ↑ Weitzer, 2023, с. 14.
- ↑ Barss, 2010, с. 3.
- ↑ Barss, 2010, с. 1,10.
- ↑ Nowak, 2011, с. 210.
- ↑ а б Nowak, 2011, с. 14.
- ↑ Nowak, 2011, с. 4.
- ↑ AVN та 11 March 2014.
- ↑ Nowak, 2011, с. 198.
- ↑ а б Mearian, 2006.
- ↑ Hymes, 2009.
- ↑ Kernes, 2014a.
- ↑ Nowak, 2011, с. 210-211.
- ↑ Nowak, 2011, с. 212.
- ↑ а б Vice, 2019.
- ↑ The Independent та 10 August 2010.
- ↑ Wagner, 2007.
- ↑ Weiss, 2020.
- ↑ Griffin, 2017.
- ↑ Klein, 2016.
- ↑ а б в г д е Zattoni та ін., 2021.
- ↑ UdeM, 2009.
- ↑ Ashton, McDonald та Kirkman, 2020.
- ↑ а б Bőthe та ін., 2017.
- ↑ а б в г д Fritz та ін., 2022.
- ↑ Regnerus, Gordon та Price, 2015.
- ↑ Carroll та ін., 2008.
- ↑ Kleinman, 2013.
- ↑ а б в г д Weitzer, 2023, с. 7.
- ↑ а б Salmon, Fisher та Burch, 2020, с. 552.
- ↑ Zane, 2021.
- ↑ Grubbs, Floyd та Kraus, 2023.
- ↑ Blue, 2009.
- ↑ Edelman, 2009, с. 212.
- ↑ Edelman, 2009, с. 217.
- ↑ Edelman, 2009, с. 218.
- ↑ CBSNews та 23 April 2010.
- ↑ Træen, Toril Sørheim та Hein, 2006.
- ↑ Weitzer, 2023, с. 6-7.
- ↑ Yushun та Daisuke, 2022.
- ↑ Oldenhof та ін., 2024, с. 166.
- ↑ Desmond, 2011, с. 94.
- ↑ Kaliski, 2007, с. 271.
- ↑ Rodriguez, 2011, с. 458.
- ↑ а б в г Clingbine, 2016, с. 92.
- ↑ Wiley, Rivera та Wadlow, 2004, с. 152.
- ↑ Ferguson, 2013, с. 148.
- ↑ а б в г Weitzer, 2023, с. 376.
- ↑ DIR, 2022.
- ↑ а б Netflix, 2015.
- ↑ а б в г д Weitzer, 2023, с. 8.
- ↑ BBC, 2000.
- ↑ MOJ, 2008.
- ↑ Saul, 2014.
- ↑ Fae, 2010.
- ↑ Citron та Franks, 2014.
- ↑ Levendowski, 2014.
- ↑ BBC та 3 December 2014.
- ↑ Webplaneta.ru: Дитяча порнографія переміщується в рунет (рос.)
- ↑ Spina, 2014.
- ↑ а б Kernes, 2014b.
- ↑ Aucoin, 2006.
- ↑ а б Goussé, 2012.
- ↑ Mitchell Bros. Film Group v. Cinema Adult Theater, 604 F.2d 852 (5th Cir.1979) and Jartech v. Clancy, 666 F.2d 403 (9th Cir.1982) held that obscenity could not be a defense to copyright claims.
- ↑ Devils Films, Inc. v. Nectar Video Under, 29 F.Supp.2d 174, 175 (S.D.N.Y. 1998) refused to follow the Mitchell ruling and relied on the doctrine of "clean hands" to deny copyright protection to works seen as obscene.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 133.
- ↑ а б в McNeil Jr., 2012.
- ↑ а б DeVille, 2023.
- ↑ Poposki, 2024.
- ↑ Wright, Herbenick та Paul, 2020.
- ↑ Rothman, 2021, с. 231.
- ↑ а б Webber, 2021.
- ↑ Hay, 2019.
- ↑ Kernes, 2014c.
- ↑ Reign, 2013.
- ↑ McNair, 2013, с. 10.
- ↑ Leith, 2014.
- ↑ Baxter та Brooks, 2004.
- ↑ а б Lubey, 2022, с. 214.
- ↑ Maes та Levinson, 2012, с. 2-12.
- ↑ McNair, 2013, с. 16.
- ↑ McNair, 2013, с. 123.
- ↑ Dugan, 2018.
- ↑ Hester, 2014, с. 19.
- ↑ Kohut, Baer та Watts, 2016.
- ↑ Chude-Sokei та ін., 2016, с. 57.
- ↑ а б в г д е Rothman, 2021, с. 63.
- ↑ а б в Rothman, 2021, с. 64.
- ↑ Lieberman, 2020.
- ↑ Shor та Seida, 2019, с. 16—28.
- ↑ Shrage, 2004.
- ↑ Jeffries, 2006.
- ↑ Carol, 1995.
- ↑ а б Angel та ін., 2018.
- ↑ McElroy, 1995, с. 36.
- ↑ а б McNair, 2013, с. 89.
- ↑ а б Ziv, 2014.
- ↑ Comella та Erickson, 2013, с. 79-96.
- ↑ Comella та Erickson, 2013, с. 320-328.
- ↑ Topsfield, 2022.
- ↑ а б Salmon, Fisher та Burch, 2020, с. 554.
- ↑ Pham та ін., 2016.
- ↑ McNair, 2013, с. 18.
- ↑ Hester, 2014, с. 24.
- ↑ а б Faludi, 1995, с. 65-66.
- ↑ а б Grubbs та Kraus, 2021.
- ↑ Barker, 2014.
- ↑ Griffith та ін., 2013, с. 621—632.
- ↑ Tricarico, 2018, с. 61.
- ↑ а б в г Tricarico, 2018, с. 68.
- ↑ Leeming, 2014, с. 62.
- ↑ Tricarico, 2018, с. 57—78.
- ↑ Leeming, 2014, с. 1778—1780.
- ↑ Leeming, 2014, с. 546, 1646—1647.
- ↑ Leeming, 2014, с. 1646—1647, 1778—1780.
- ↑ Leeming, 2014, с. 1669.
- ↑ Plancke, 2020.
- ↑ Leeming, 2014, с. 1669—1670.
- ↑
- Narayanan, 2008, с. 569
- Lidke, 2003, с. 125
- Saran, 2018, с. 10, 45
- ↑ Lidke, 2003, с. 125.
- ↑ Jain, 2014, с. 14—15.
- ↑
- Lochtefeld, 2002, с. 665-667
- Octopus, 1975, с. 122—124
- Saran, 2018, с. 180
- ↑ Leeming, 2014, с. 1778—1779.
- ↑ Parrinder, 1996, с. 36—38.
- ↑ Biernacki, 2006, с. 200.
- ↑ Tricarico, 2018, с. 70-71.
- ↑ а б Tricarico, 2018, с. 77.
- ↑ а б в Tricarico, 2018, с. 75.
- ↑ а б Leeming, 2014, с. 1090—1091.
- ↑ Jones, 1948, с. 478, 491.
- ↑ Tricarico, 2018, с. 78.
- ↑ а б в г д е Volk та ін., 2016, с. 244–259.
- ↑ Cole, 2014.
- ↑ а б Kämmerer, 2019.
- ↑ Kaufman, 2004.
- ↑ Bullough та Bullough, 2014, с. 516.
- ↑ Flood, 1996, с. 17.
- ↑ Vatsyayana, 1994, с. 42.
- ↑ Vatsyayana, 1994, с. 42-43.
- ↑ а б Numrich, 2009, с. 68.
- ↑ Numrich, 2009, с. 69.
- ↑ Faure, 2003, с. 56.
- ↑ а б в Langenberg, 2015, с. 278.
- ↑ Numrich, 2009, с. 70.
- ↑ Numrich, 2009, с. 67.
- ↑ Cousins, 1996.
- ↑ а б Hoesterey, 2016.
- ↑ Droubay, Butters та Shafer, 2021.
- ↑ Shultz, 2014.
- ↑ De Jong та Cook, 2021.
- ↑ Keller, Mollen та Rosen, 2015.
- ↑ а б в Villines та Litner, 2020.
- ↑ Tarrant, 2016, с. 136.
- ↑ Salmon, Fisher та Burch, 2020, с. 550-551.
- ↑ Salmon, Fisher та Burch, 2020, с. 553.
- ↑ Brown, 2017.
- ↑ Hatch та ін., 2020.
- ↑ Carrotte, Davis та Lim, 2020.
- ↑ Howitt, 2022, с. 166.
- ↑ Kutchinsky, 1992.
- ↑ McKee та ін., 2022, с. 46.
- ↑ McKee та ін., 2022, с. 102.
- ↑ Kraus, Voon та Potenza, 2016.
- ↑ Segal, 2014.
- ↑ Wright та ін., 2018.
- ↑ Lim, Carrotte та Hellard, 2016.
- ↑ Perry, 2017.
- ↑ Cole та Maiberg, 2019.
- ↑ Яндекс / Статистика запитів за словами / Україна / порно. Архів оригіналу за 30 жовтня 2012. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Яндекс / Статистика запитів за місяць / Україна / порно. Архів оригіналу за 27 жовтня 2012. Процитовано 24 травня 2019.
- ↑ Alexa / Topsites in Ukraine. Архів оригіналу за 10 березня 2015. Процитовано 11 жовтня 2010.
- ↑ ЗАКОН УКРАЇНИ Про захист суспільної моралі. Офіційний вебпортал парламенту України (укр.). Процитовано 4 жовтня 2021.
- ↑ ПРОТОКОЛ. Стаття 301. Ввезення, виготовлення, збут і розповсюдження порнографічних предметів - Закони. protocol.ua (укр.). Процитовано 22 травня 2021.
- ↑ Під приводом пошуку порнографії, міліція вилучила документацію правозахисників. Українська правда. 16 жовтня 2010. Процитовано 16 жовтня 2010.
- ↑ Михайло Бриних (12 лютого 2009). Про диктатуру моральних ідіотів: остання крапля. Телекритика. Процитовано 15 жовтня 2010.
Цитовані
Книги
- Athenaeus (1927) [3rd CE]. Book 13.567b. The Deipnosophists (гр.). Переклад: Gulick, Charles Burton. Harvard University Press, London. ISBN 9780674993617. Архів оригіналу за 6 December 2022.
- Black, Jeremy; Green, Anthony (1992). Gods, Demons and Symbols of Ancient Mesopotamia: An Illustrated Dictionary. The British Museum Press. ISBN 0-7141-1705-6. Архів оригіналу за 17 March 2023. Процитовано 22 August 2020.
- Browne, Pat (2001). The Guide to United States Popular Culture. Popular Press. ISBN 0-87972-821-3.
- Barss, Patchen (2010). The Erotic Engine: How Pornography has Powered Mass Communication, from Gutenberg to Google. Doubleday Canada. ISBN 9780307375995. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Bockris, Victor (2003). Warhol: the Biography. New York City: Da Capo Press. ISBN 9780786730285.
- Bullough, Vern; Bullough, Bonnie, ред. (2014). RELIGION AND SEXUALITY. Human Sexuality: An Encyclopedia. Т. 685 of Garland reference library of social science. Routledge. ISBN 9781135825027.
- Cleland, John (2010) [1986]. Wagner, Peter (ред.). Fanny Hill: Or, Memoirs of a Woman of Pleasure. Penguin Publishing Group. ISBN 9780140432497.
- Clingbine, Graham (2016). What You Need to Know About Human Sex. Troubador Publishing Ltd. ISBN 978-1785893735.
- Comella, Lynn; Erickson, Loree (2013). 'From text to context.' 'Out of line: the sexy femmegimp politics of flaunting it!'. У Taormino, Tristan; Parreñas Shimizu, Celine; Penley, Constance; Miller-Young, Mireille (ред.). The feminist porn book: the politics of producing pleasure. New York City: Feminist Press at the City University of New York. ISBN 9781558618183.
- Cartledge, Paul (2002). The Greeks A Portrait of Self and Others. Oxford University Press. ISBN 978-0191577833.
- Camphausen, Rufus C. (1999). The encyclopedia of sacred sexuality : from aphrodisiacs and ecstasy to yoni worship and zap-lam yoga. Inner Traditions. ISBN 978-0892817191.
- Drake, Miriam A (2003). Encyclopedia of Library and Information Science, Second Edition. Т. 1. London: CRC Press. ISBN 978-0-8247-2077-3.
- Dukore, Bernard F. (2020). Bernard Shaw and the Censors: Fights and Failures, Stage and Screen. Springer Nature. ISBN 9783030521868.
- Desmond, Kathleen K. (2011). Ideas About Art. John Wiley & Sons. ISBN 978-1444396003.
- Doniger, Wendy; Kakar, Sudhir (2002). Kamasutra. Oxford World's Classics. Oxford University Press. ISBN 0-19-283982-9.
- Diamond, Milton (1999). The Effects of Pornography: An International Perspective. У Elias, James; Bullough, Vern L.; Elias, Veronica Diehl; Brewer, Gwen; Douglas, Jeffrey J.; Jarvis, Will (ред.). Porn 101: Eroticism, Pornography, and the First Amendment. G - Reference, Information and Interdisciplinary Subjects Series. Prometheus Books. ISBN 978-1-57392-750-5. Архів оригіналу за 6 February 2007. Процитовано 5 September 2022.
- Desai, Devangana (1975). Erotic Sculpture of India: A Socio-cultural Study. Tata McGraw-Hill Publishing Company. ISBN 9780070963849.
- Eskridge, William N. (2002). Gaylaw: challenging the apartheid of the closet. Harvard University Press. ISBN 9780674008045.
- Edwards, Catharine (1993). The Politics of Immorality in Ancient Rome (англ.). Cambridge University Press. ISBN 9780511518553. Архів оригіналу за 1 May 2023. Процитовано 1 May 2023.
- Foxon, David Fairweather (1965). Libertine Literature in England, 1660–1745 (англ.). University Books. ISBN 9780821601068. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Flood, Gavin (1996). An Introduction to Hinduism. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 0-521-43878-0.
- Ferguson, Christopher J (2013). Adolescents, Crime, and the Media: A Critical Analysis. Springer Science & Business Media. ISBN 9781461467410.
- Faure, Bernard (2003). The Power of Denial: Buddhism, Purity, and Gender. Princeton University Press. ISBN 9780691091716.
- Geltzer, Jeremy (2016). Dirty Words and Filthy Pictures: Film and the First Amendment. University of Texas Press. ISBN 9781477307434.
- Giesberg, Judith Ann (2017). Sex and the Civil War: Soldiers, Pornography, and the Making of American Morality. United States: University of North Carolina Press. ISBN 9781469631288. Архів оригіналу за 4 April 2023. Процитовано 19 March 2023.
- Hyde, H. Montgomery (1964). A History of Pornography. London: New English Library. OCLC 1331692.
- Hester, Helen (2014). Beyond Explicit: Pornography and the Displacement of Sex. State University of New York Press. ISBN 9781438449623. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Hambleton, Alexandra (2019). Gendered desires. У Coates, Jennifer; Fraser, Lucy; Pendleton, Mark (ред.). The Routledge Companion to Gender and Japanese Culture. Abingdon: Routledge. с. 361—369. doi:10.4324/9781315179582. ISBN 9781138895201. S2CID 203303010.
- Howitt, Dennis (2022). 9. Sexual offenders 1: rapists. Introduction to Forensic and Criminal Psychology (вид. 7). United States: Pearson. ISBN 978-1-292-29580-0.
- Ingraham, Natalie (20 April 2015). Pornography, genres of. The International Encyclopedia of Human Sexuality. Wiley Online Library. с. 861—1042. doi:10.1002/9781118896877.wbiehs366. ISBN 9781118896877.
- Joseph Behun, Richard; Owens, Eric W. (2019). Youth and Internet Pornography: The impact and influence on adolescent development. Routledge. ISBN 978-0429751097.
- Jain, Andrea (2014). Selling Yoga: From Counterculture to Pop Culture. Oxford University Press. ISBN 9780199390250.
- Jones, Ernest (1948). Papers On Psycho-Analysis (вид. Fifth). London: Bailliere, Tindall and Cox. ISBN 9780950164762.
- Karabell, Zachary (2003). Parting the desert: the creation of the Suez Canal. Alfred A. Knopf. ISBN 0-375-40883-5.
- Kaliski, Burton S. (2007). Encyclopedia of Business and Finance: A-I. Macmillan Reference USA. ISBN 978-0028660622.
- Kopp, David M. (2020). Human Resource Management in the Pornography Industry (вид. 1). Palgrave Macmillan. doi:10.1007/978-3-030-37659-8. ISBN 978-3-030-37658-1. S2CID 243258192. Архів оригіналу за 24 February 2023. Процитовано 24 February 2023.
- Kimmel, Michael (2005). The Gender of Desire: Essays on Male Sexuality. SUNY Press. ISBN 9780791463376.
- Kühn, S; Gallinat, J (2016). Neurobiological Basis of Hypersexuality. International Review of Neurobiology. Т. 129. с. 67—83. doi:10.1016/bs.irn.2016.04.002. ISBN 978-0128039144. PMID 27503448.
- Kutchinsky, Berl (1992). Pornography, sex crime and public policy. У Gerull, Sally-Anne; Halstead, Boronia (ред.). Sex industry and public policy: proceedings of a conference held 6–8 May 1991. Canberra, ACT: Australian Institute of Criminology. с. 41—55. Архів оригіналу за 7 October 2015. ISBN 9780642182913 Pdf. [Архівовано 26 November 2013 у Wayback Machine.]
- Kaufman, Gershen (2004). The Psychology of Shame: Theory and Treatment of Shame-Based Syndromes (вид. second). Springer Publishing Company. ISBN 9780826166739.
- Liddell, Henry George; Scott, Robert (1940). A Greek–English Lexicon. Clarendon Press. ISBN 978-0-19-864226-8. Архів оригіналу за 12 February 2023.
- Lane, Frederick S (2000). Obscene Profits: The Entrepreneurs of Pornography in the Cyber Age. Routledge. ISBN 9780415920964. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Lubey, Kathleen (2022). What pornography knows : sex and social protest since the eighteenth century. Stanford, California: Stanford University Press. ISBN 9781503611665.
- Lidke, Jeffrey S (2003). A Union of Fire and Water: Sexuality and Spirituality in Hinduism. У Machacek, David W; Wilcox, Melissa M (ред.). Sexuality and the World's Religions. University of Virginia: Bloomsbury Academic. ISBN 9781576073599.
- Lochtefeld, James G. (2002). Lochtefeld, James G. (ред.). The Illustrated Encyclopedia of Hinduism (вид. illustrated). New York: The Rosen Publishing Group. ISBN 9780823922871.
- Leeming, David A. (2014). Leeming, David A. (ред.). Encyclopedia of Psychology and Religion (вид. second). New York: Springer. ISBN 9781461460855.
- MacKinnon, Catharine A. (1989a). Pornography: on morality and politics. У MacKinnon, Catharine A. (ред.). Toward a Feminist Theory of the State. Cambridge, Mass.: Harvard University Press. с. 195—214. ISBN 978-0674896468.
- Mikkola, Mari (2019). Pornography: A Philosophical Introduction. Oxford University Press. ISBN 9780190640088. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- McKee, Alan; Litsou, Katerina; Byron, Paul; Ingham, Roger (2022). What Do We Know About the Effects of Pornography After Fifty Years of Academic Research (вид. 1). Routledge. ISBN 9781032140315. Архів оригіналу за 24 February 2023. Процитовано 24 February 2023.
- McElroy, Wendy (1995). XXX: A Woman's Right to Pornography. St. Martin's Press. ISBN 9780312136260. Архів оригіналу за 29 June 2012.
- McNair, Brian (2013). Porno? Chic!: How Pornography Changed the World and Made it a Better Place. Routledge. ISBN 9780415572903.
- Maes, Hans; Levinson, Jerrold, ред. (2012). Art and Pornography: Philosophical Essays. UK: Oxford University Press. ISBN 9780191655371.
- Martinko, Jason S (2013). The XXX Filmography, 1968-1988. McFarland & Company, Inc., Publishers. ISBN 9780786441846.
- Nemet-Nejat, Karen Rhea (1998). Daily Life in Ancient Mesopotamia. Santa Barbara, California: Greenwood. ISBN 978-0313294976.
- Nowak, Peter (2011). Sex, Bombs, and Burgers: How War, Pornography, and Fast Food Have Shaped Modern Technology. Rowman & Littlefield. ISBN 9780762776108. Архів оригіналу за 9 February 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Narayanan, Vasudha (2008). Flood, Gavin (ред.). The Blackwell Companion to Hinduism. John Wiley & Sons. ISBN 9788126516292.
- Oldenhof, Anne; Kraan, Yolin; Beek, Titia; Kuipers, Laurian (2024). de Graaf, Hanneke; Vermey, Koenraad (ред.). Seks onder je 25e. Seksuele gezondheid van jongeren in Nederland anno 2023 [Sex under the age of 25. Sexual health of youth in the Netherlands 2023 AD] (PDF) (нід.). Eburon. ISBN 9789463014984.
- Parrinder, Geoffrey (1996). Sexual Morality in the World's Religions (англ.). Oneworld Publications, Oxford. ISBN 9781851681082.
- Paasonen, Susanna (2011). Carnal Resonance: Affect and Online Pornography (вид. illustrated). MIT Press. ISBN 9780262016315. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Pomeroy, Sarah B.; Burstein, Stanley M.; Donlan, Walter; Roberts, Jennifer Tolbert (1999). Ancient Greece: A Political, Social, and Cultural History. Oxford University Press. ISBN 9780195097436. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Rudgley, Richard (2000). Venus Figurines: Sex Objects or Symbols?. The Lost Civilizations of the Stone Age. Simon and Schuster. ISBN 978-0-684-86270-5. Процитовано 28 September 2017.
- Robins, Gay (1993). Women in Ancient Egypt. Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 0-674-95469-6.
Turin erotic papyrus.
- Rathus, Spencer A; Nevid, Jeffrey S.; Fichner-Rathus, Lois (2018). Human Sexuality in a Changing World. Pearson Education. ISBN 978-0-134-52506-8.
- Rodriguez, Junius P. (2011). Slavery in the Modern World: A History of Political, Social, and Economic Oppression [2 volumes]: A History of Political, Social, and Economic Oppression. ABC-CLIO. ISBN 978-1851097883.
- Rothman, Emily F. (2021). Pornography and Public Health. Oxford University Press. ISBN 9780190075491. Архів оригіналу за 19 April 2023. Процитовано 6 March 2023.
- Ruzgyte, Edita (20 April 2015). Pornography, history of. The International Encyclopedia of Human Sexuality. Wiley Online Library. с. 861—1042. doi:10.1002/9781118896877.wbiehs367. ISBN 9781118896877.
- Sutherland, John (1983). Offensive Literature: Decensorship in Britain, 1960-1982. Rowman & Littlefield. ISBN 0-87972-821-3.
- Salmon, Catherine; Fisher, Maryanne L.; Burch, Rebecca L. (2020). The Internet Is for Porn: Evolutionary Perspectives on Online Pornography. У Workman, Lance; Reader, Will; Barkow, Jerome H. (ред.). The Cambridge Handbook of Evolutionary Perspectives on Human Behavior. Cambridge Handbooks in Psychology. Cambridge: Cambridge University Press. с. 548—57. doi:10.1017/9781108131797.046. ISBN 9781108131797. S2CID 216452122.
- Shrage, Laurie (18 February 2004). Feminist Perspectives on Sex Markets. У Zalta, Edward N. (ред.). The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab, Stanford University. ISSN 1095-5054. Архів оригіналу за 27 March 2023. Процитовано 31 січня 2012.
- Saran, Prem (2018). Yoga, Bhoga and Ardhanariswara: Individuality, Wellbeing and Gender in Tantra. Routledge, Taylor & Francis Group. ISBN 9780815380214.
- Talvacchia, Bette (2010). Pornography. У Grafton, Anthony; Most, Glenn W.; Settis, Salvatore (ред.). The Classical Tradition. Cambridge, Mass. and London: The Belknap Press of Harvard University Press. ISBN 978-0-674-03572-0.
- Thomson, C. Claire; Thorsen, Isak; Chow, Pei-Sze, ред. (2021). A History Of Danish Cinema (вид. illustrated). Edinburgh University Press. ISBN 9781474461122.
- Tarrant, Shira (2016). The pornography industry : what everyone needs to know. Oxford University Press. ISBN 9780190205126. Архів оригіналу за 5 March 2023. Процитовано 11 January 2023.
- Tatalovich, Raymond; Daynes, Byron W. (1998). Moral controversies in American politics: cases in social regulatory policy. M.E. Sharpe. ISBN 1563249936. Архів оригіналу за 4 April 2023. Процитовано 25 March 2023.
- Tricarico, Giorgio (2018). Lost Goddesses: A Kaleidoscope on Porn. New York: Routledge. ISBN 9780429915857.
- Vatsyayana (1994) [3rd CE]. The Complete Kama Sutra (англ.). Переклад: Danielou, Alain. Inner Traditions. ISBN 0-89281-492-6.
- Weitzer, Ronald, ред. (2023). Sex For Sale: Prostitution, Pornography, and Erotic Dancing (вид. third). Routledge. ISBN 9781032133157. Архів оригіналу за 31 May 2023. Процитовано 31 May 2023.
- Wiley, Richard; Rivera, Henry; Wadlow, R Clark (2004). Annual Institute on Telecommunications Policy and Regulation, Volume 22. Practising Law Institute. Архів оригіналу за 21 February 2023. Процитовано 21 February 2023.
- Whisnant, Rebecca (1 січня 2008). Pornography, Contemporary-Mainstream. У O'Brien, Jodi (ред.). Encyclopedia of Gender and Society. Т. 2. California: Sage Publications. с. 646—649. ISBN 9781412909167.
- Williams, Bernard (2015). Obscenity and Film Censorship: An Abridgement of the Williams Report. Cambridge University Press. ISBN 9781316432464. Архів оригіналу за 5 April 2023. Процитовано 29 March 2023.
- Encyclopedia of World Religions: Judaism, Christianity, Islam, Buddhism, Zen, Hinduism, Prehistoric & Primitive Religions. London, UK: Octopus Publishing Group. 1975. ISBN 9788126516292.
Журнали
- Angel, Katherine; Hudson, Roscoe; Jones, Adam; Glaser, Rebecca Shaw; Walsh, Joanna; Smith, Clarissa (11 травня 2018). Special section: writing on pornography (PDF). Porn Studies. 5 (1): 44—86. doi:10.1080/23268743.2018.1436260. ISSN 2326-8743.
- Ashton, Sarah; McDonald, Karalyn; Kirkman, Maggie (2020). Pornography and sexual relationships: Discursive challenges for young women. Feminism & Psychology. 30 (4): 489—507. doi:10.1177/0959353520918164.
- Beck, Marianna (May 2003). The Roots of Western Pornography: Victorian Obsessions and Fin-de-Siècle Predilections. Libido, The Journal of Sex and Sensibility. Архів оригіналу за 6 Sep 2006. Процитовано 22 August 2006.
- Brand, Matthias; Young, Kimberly; Laier, Christian; Wölfling, Klaus; Potenza, Marc N. (2016). Integrating psychological and neurobiological considerations regarding the development and maintenance of specific Internet-use disorders: An Interaction of Person-Affect-Cognition-Execution (I-PACE) model. Neuroscience & Biobehavioral Reviews. 71: 252—266. doi:10.1016/j.neubiorev.2016.08.033. PMID 27590829.
- Bőthe, Beáta; Tóth-Király, István; Zsila, Ágnes; Griffiths, Mark D.; Demetrovics, Zsolt; Orosz, Gábor (6 березня 2017). The Development of the Problematic Pornography Consumption Scale (PPCS) (PDF). The Journal of Sex Research. 55 (3): 395—406. doi:10.1080/00224499.2017.1291798. PMID 28276929. S2CID 24837743.
- Bonner, Mehera (18 November 2021). The 21 Best Softcore Porn Movies Ever. marie claire. Архів оригіналу за 28 квітня 2023. Процитовано 27 червня 2023.
- Broster, Alice (27 August 2019). #NotYourPorn Is The Campaign Fighting To Get Non-Consensual Content Removed From UK Porn Sites. Bustle. Архів оригіналу за 14 September 2019. Процитовано 8 March 2020.
- Biernacki, Loriliai (2006). Sex Talk and Gender Rites: Women and the Tantric Sex Rite. International Journal of Hindu Studies. 10 (2): 185—206. doi:10.1007/s11407-006-9022-4. JSTOR 20106970.
- Barker, Meg (2014). Psychology and pornography: some reflections. Porn Studies. 1 (1-2): 120—126. doi:10.1080/23268743.2013.859468.
- Coopersmith, Jonathan (March 2006). Does Your Mother Know What YouReallyDo? The Changing Nature and Image of Computer-Based Pornography. History and Technology. 22 (1): 1—25. doi:10.1080/07341510500508610. ISSN 0734-1512. S2CID 143713545.
- Corliss, Richard (29 March 2005). That Old Feeling: When Porno Was Chic. [TIME. Архів оригіналу за 24 May 2012. Процитовано 16 October 2006.
- Carroll, Jason S.; Padilla-Walker, Laura M.; Nelson, Larry J.; Olson, Chad D.; McNamara Barry, Carolyn; Madsen, Stephanie D. (January 2008). Generation XXX: Pornography Acceptance and Use Among Emerging Adults. Journal of Adolescent Research (англ.). 23 (1): 6—30. doi:10.1177/0743558407306348. ISSN 0743-5584. S2CID 145395436.
- Chude-Sokei, Louis; Cruz, Ariane; Musser, Amber Jamilla; Nash, Jennifer C.; Stallings, L.H.; Wachter-Grene, Kirin (December 2016). Race, Pornography, and Desire: A TBS Roundtable. Journal of Black Studies and Research. 46 (4): 49—64. doi:10.1080/00064246.2016.1223484. S2CID 152089704.
- Carol, Avedon (1995). The Harm of Porn: Just Another Excuse to Censor. The Law. London. ISSN 1360-807X. Архів оригіналу за 9 July 2015.
- Cole, Kristen L (24 липня 2014). Pornography, censorship, and public sex: exploring feminist and queer perspectives of (public) pornography through the case of Pornotopia. Porn Studies. 1 (3): 227—241. doi:10.1080/23268743.2014.927708.
- Citron, Danielle Keats; Franks, Mary Anne (2014). Criminalizing Revenge Porn. Wake Forest Law Review. 49 (2): 345—392.
- Carrotte, Elise R; Davis, Angela C; Lim, Megan SC (14 May 2020). Sexual Behaviors and Violence in Pornography: Systematic Review and Narrative Synthesis of Video Content Analyses. Journal of Medical Internet Research. 22 (5): e16702. doi:10.2196/16702. PMC 7256746. PMID 32406863.
- Cousins, L.S. (1996). The Dating of the Historical Buddha: A Review Article. Journal of the Royal Asiatic Society. 3. 6 (1): 57—63. doi:10.1017/s1356186300014760. ISSN 1356-1863. JSTOR 25183119. S2CID 162929573. Архів оригіналу за 26 February 2011. Процитовано 4 April 2006 — через Indology.
- D'Orlando, Fabio (1 March 2011). The Demand for Pornography. Journal of Happiness Studies (англ.). 12 (1): 51—75. doi:10.1007/s10902-009-9175-0. ISSN 1573-7780. S2CID 145125342.
- D'Amato, Anthony (23 June 2006). Porn up, rape down. Northwestern Public Law (Research Paper No. 913013). doi:10.2139/ssrn.913013. SSRN 913013.
- De Jong, David C.; Cook, Casey (February 2021). Roles of Religiosity, Obsessive-Compulsive Symptoms, Scrupulosity, and Shame in Self-Perceived Pornography Addiction: A Preregistered Study. Archives of Sexual Behavior. 50 (2): 695—709. doi:10.1007/s10508-020-01878-6. PMID 33403534. S2CID 254265756.
- Droubay, Brian A; Butters, Robert P; Shafer, Kevin (June 2021). The Pornography Debate: Religiosity and Support for Censorship. Journal of Religion and Health. 60 (3): 1652—1667. doi:10.1007/s10943-018-0732-x. PMID 30465262. S2CID 53720632. Архів оригіналу за 11 February 2023. Процитовано 6 February 2023.
- Döring, Nicola M. (1 September 2009). The Internet's impact on sexuality: A critical review of 15 years of research. Computers in Human Behavior. 25 (5): 1089—1101. doi:10.1016/j.chb.2009.04.003.
- Edelman, Benjamin (1 January 2009). Markets: Red Light States: Who Buys Online Adult Entertainment? (PDF). Journal of Economic Perspectives. American Economic Association. 23 (1): 209—220. doi:10.1257/jep.23.1.209. ISSN 0895-3309. Архів оригіналу (PDF) за 6 November 2013.
- Fritz, Niki; Malic, Vinny; Fu, Tsung-chieh; Paul, Bryant; Zhou, Yanyan; Dodge, Brian; Fortenberry, J. Dennis; Herbenick, Debby (14 February 2022). Porn Sex versus Real Sex: Sexual Behaviors Reported by a U.S. Probability Survey Compared to Depictions of Sex in Mainstream Internet-Based Male-Female Pornography. Archives of Sexual Behavior. 51 (2): 1187—1200. doi:10.1007/s10508-021-02175-6. PMC 8853281. PMID 35165802.
- Faludi, Susan (30 October 1995). The Money Shot. The New Yorker. Архів оригіналу за 30 May 2023. Процитовано 22 липня 2016.
- Forrester, Katrina (26 September 2016). Making Sense of Modern Pornography. The New Yorker. Архів оригіналу за 23 квітня 2023. Процитовано 2 липня 2023.
- Grubbs, Joshua B.; Floyd, Christopher G.; Kraus, Shane W. (January 2023). Pornography Use and Public Health: Examining the Importance of Online Sexual Behavior in the Health Sciences. American Journal of Public Health. 113 (1): 22—26. doi:10.2105/AJPH.2022.307146. PMC 9755930. PMID 36516393.
- Grubbs, Joshua B.; Perry, Samuel L.; Grant Weinandy, Jennifer T.; Kraus, Shane W. (19 July 2021). Porndemic? A Longitudinal Study of Pornography Use Before and During the COVID-19 Pandemic in a Nationally Representative Sample of Americans. Archives of Sexual Behavior. Springer Science and Business Media LLC. 51 (1): 123—137. doi:10.1007/s10508-021-02077-7. ISSN 0004-0002. PMC 8288831. PMID 34282505.
- Goldstein, B. Y.; Steinberg, J. K.; Aynalem, G.; Kerndt, P. R. (2011). High Chlamydia and gonorrhea incidence and reinfection among performers in the adult film industry. Sexually Transmitted Diseases. 38 (7): 644—648. doi:10.1097/OLQ.0b013e318214e408. PMID 21844714. S2CID 2855793.
- Gordon, A.M. (2018). How Men Experience Sexual Shame: The Development and Validation of the Male Sexual Shame Scale. The Journal of Men's Studies. 26 (1): 105—123. doi:10.1177/1060826517728303. S2CID 148653876.
- Griffith, James D.; Mitchell, Sharon; Hart, Christian L.; Adams, Lea T.; Gu, Lucy L. (2013). Pornography Actresses: An Assessment of the Damaged Goods Hypothesis. The Journal of Sex Research. 50 (7): 621—632. doi:10.1080/00224499.2012.719168. ISSN 0022-4499. JSTOR 42002094. PMID 23167939. S2CID 21131799.
- Grubbs, Joshua B.; Kraus, Shane W. (2021). Pornography Use and Psychological Science: A Call for Consideration. Current Directions in Psychological Science. 30 (1): 68—75. doi:10.1177/0963721420979594.
- Hatch, S. Gabe; Esplin, Charlotte R.; Aaron, Sean C.; Dowdle, Krista K.; Fincham, Frank D.; Hatch, H. Dorian; Braithwaite, Scott R. (December 2020). Does pornography consumption lead to intimate partner violence perpetration? Little evidence for temporal precedence. Canadian Journal of Human Sexuality. 29 (3): 289—296. doi:10.3138/cjhs.2019-0065. S2CID 225728859.
- Hoesterey, James Bourk (November 2016). Vicissitudes of Vision: Piety, Pornography, and Shaming the State in Indonesia. Visual Anthropology Review. 32 (2): 133—143. doi:10.1111/var.12105.
- Jahnen, Matthias; Zeng, Leopold; Kron, Martina; Meissner, Valentin H; Korte, Alexander; Schiele, Stefan; Schulwitz, Helga; Dinkel, Andreas; Gschwend, Jürgen E; Herkommer, Kathleen (4 July 2022). The role of pornography in the sex life of young adults-a cross-sectional cohort study on female and male German medical students. BMC Public Health. 22 (1): 1471—2458. doi:10.1186/s12889-022-13699-4. PMC 9252028. PMID 35787262.
- Jacobs, Tom (28 August 2015). Pornography Consumption on the Rise. Pacific Standard. The Miller-McCune Center for Research, Media and Public Policy. Архів оригіналу за 20 August 2017. Процитовано 30 November 2015.
- Komlenac, Nikola; Hochleitner, Margarethe (4 January 2022). Associations Between Pornography Consumption, Sexual Flexibility, and Sexual Functioning Among Austrian Adults. Archives of Sexual Behavior. 51 (2): 1323—1336. doi:10.1007/s10508-021-02201-7. PMC 8888391. PMID 34984569.
- Kraus, Shane W.; Voon, Valerie; Potenza, Marc N. (19 February 2016). Should compulsive sexual behavior be considered an addiction?. Addiction. 111 (12): 2097—2106. doi:10.1111/add.13297. PMC 4990495. PMID 26893127.
- Kohut, Taylor; Baer, Jodie L.; Watts, Brendan (January 2016). Is Pornography Really about "Making Hate to Women"? Pornography Users Hold More Gender Egalitarian Attitudes Than Nonusers in a Representative American Sample. Journal of Sex Research. 53 (1): 1—11. doi:10.1080/00224499.2015.1023427. PMID 26305435. S2CID 23901098.
- Keller, Kathryn H.; Mollen, Debra; Rosen, Lisa H. (2015). Spiritual Maturity as a Moderator of the Relationship between Christian Fundamentalism and Shame. Journal of Psychology and Theology. 43 (1): 34—46. doi:10.1177/009164711504300104.
- Levendowski, Amanda M. (2014). Using Copyright to Combat Revenge Porn. NYU Journal of Intellectual Property & Entertainment Law. Social Science Research Network. 3. SSRN 2374119.
- Lieberman, Hallie (8 December 2020). Black Performers Make Millions for Porn Sites—While Being Underpaid, Verbally Abused, and Subjected to Racism. COSMOPOLITAN. Архів оригіналу за 18 March 2023. Процитовано 19 березня 2023.
- Lim, Megan S. C.; Carrotte, Elise R.; Hellard, Margaret E. (1 січня 2016). The impact of pornography on gender-based violence, sexual health and well-being: what do we know?. J Epidemiol Community Health (англ.). 70 (1): 3—5. doi:10.1136/jech-2015-205453. ISSN 0143-005X. PMID 26022057. S2CID 39308489.
- Langenberg, Amy Paris (2015). Sex and Sexuality in Buddhism: A Tetralemma. Religion Compass (англ.). 9 (9): 277—286. doi:10.1111/rec3.12162.
- Lawless, Nicholas J.; Karantzas, Gery C.; Knox, Laura (May 2023). The Development and Validation of the Pornography Use in Romantic Relationships Scale. Archives of Sexual Behavior (англ.). 52 (4): 1799—1818. doi:10.1007/s10508-023-02534-5. ISSN 1573-2800. PMC 10125950. PMID 36853349.
- Mulholland, Monique (March 2011). When Porno Meets Hetero. Australian Feminist Studies. Taylor & Francis. 26 (67): 119—135. doi:10.1080/08164649.2011.546332. S2CID 142218966.
- McKee, Alan; Byron, Paul; Litsou, Katerina; Ingham, Roger (April 2020). An Interdisciplinary Definition of Pornography: Results from a Global Delphi Panel. Archives of Sexual Behavior. 49 (3): 1085—1091. doi:10.1007/s10508-019-01554-4. PMC 7058557. PMID 31549362.
- McGlotten, Shaka; Vangundy, Sarah (2013). Zombie porn 1.0: Or, some queer things zombie sex can teach us. Qui Parle. 21 (2): 101—125. doi:10.5250/quiparle.21.2.0101. JSTOR 10.5250/quiparle.21.2.0101. S2CID 142877483.
- Macmillen, Hayley (31 січня 2017). 6 Ways Porn Is Different Now Than in the '90s. COSMOPOLITAN. Архів оригіналу за 18 грудня 2022. Процитовано 2 липня 2023.
- Numrich, Paul David (2009). The Problem with Sex According to Buddhism. Dialog: A Journal of Theology (англ.). 48 (1): 62—73. doi:10.1111/j.1540-6385.2009.00431.x.
- Perry, Samuel L.; Schleifer, Cyrus (November 2018). Are the Sanctified Becoming the Pornified? Religious Conservatism, Commitment, and Pornography Use, 1984–2016*. Social Science Quarterly. 99 (5): 1614—1626. doi:10.1111/ssqu.12524. S2CID 149581888.
- Perry, Samuel L. (1 лютого 2017). Does Viewing Pornography Reduce Marital Quality Over Time? Evidence from Longitudinal Data. Archives of Sexual Behavior (англ.). 46 (2): 549—559. doi:10.1007/s10508-016-0770-y. ISSN 1573-2800. PMID 27388511. S2CID 254262641.
- Plancke, Carine (2020). Yoni touch and talk: Sacralizing the female sex through tantra. Sexualities (англ.). University of Ghent, Belgium. 23 (5–6): 834—848. doi:10.1177/1363460719861832.
- Pham, Michael N.; Jeffery, Austin John; Sela, Yael; Lynn, Justin T.; Trevino, Sara; Willockx, Zachary; Tratner, Adam; Itchue, Paul; Shackelford, Todd K.; Fink, Bernhard; McDonald, Melissa M. (2016). Duration of Cunnilingus Predicts Estimated Ejaculate Volume in Humans: a Content Analysis of Pornography. Evolutionary Psychological Science. 2 (3): 220—227. doi:10.1007/s40806-016-0057-5.
- Regnerus, Mark; Gordon, David; Price, Joseph (18 December 2015). Documenting Pornography Use in America: A Comparative Analysis of Methodological Approaches. The Journal of Sex Research. Informa UK Limited. 53 (7): 873—881. doi:10.1080/00224499.2015.1096886. ISSN 0022-4499. PMID 26683998. S2CID 24115571.
- Rosen, David (February 2023). Pornography and the Erotic Phantasmagoria. Sexuality & Culture. 27 (1): 242—265. doi:10.1007/s12119-022-10011-9. PMC 9485786. PMID 36157715.
- Rodriguez-Hart, C.; Chitale, R. A.; Rigg, R.; Goldstein, B. Y.; Kerndt, P. R.; Tavrow, P. (2012). Sexually transmitted infection testing of adult film performers: is disease being missed?. Sexually Transmitted Diseases. 39 (12): 989—994. doi:10.1097/OLQ.0b013e3182716e6e. PMID 23191956. S2CID 11721333.
- Speed, David; MacDonald, Jordan; Parks, Alyssa; Doucette, Hannah; Munagapati, Keerthana (Mar–Apr 2021). Pornography Consumption and Attitudes Towards Pornography Legality Predict Attitudes of Sexual Equality. Journal of Sex Research. 58 (3): 396—408. doi:10.1080/00224499.2020.1864263. PMID 33428456. S2CID 231586724.
- Szymanski, Dawn M.; Stewart-Richardson, Destin N. (January 2014). Psychological, relational, and sexual correlates of pornography use on young adult heterosexual men in romantic relationships. The Journal of Men's Studies. Sage. 22 (1): 64—82. doi:10.3149/jms.2201.64. S2CID 146523196.
- Shor, Eran; Golriz, Golshan (1 April 2019). Gender, Race, and Aggression in Mainstream Pornography. Archives of Sexual Behavior (англ.). 48 (3): 739—751. doi:10.1007/s10508-018-1304-6. ISSN 1573-2800. PMID 30187150. S2CID 254266781.
- Shor, Eran; Seida, Kimberly (January 2019). "Harder and Harder"? Is Mainstream Pornography Becoming Increasingly Violent and Do Viewers Prefer Violent Content?. Journal of Sex Research. 56 (1): 16—28. doi:10.1080/00224499.2018.1451476. ISSN 1559-8519. PMID 29669431. S2CID 4989437.
- Stemmet, Jan-Ad (2005). From nipples and nationalists to full frontal in the new South Africa: An abridged history of pornography and censorship in the old and new South Africa. Communicatio. 31 (2): 198—210. doi:10.1080/02500160508538002.
- Træen, Bente; Toril Sørheim, Nilsen; Hein, Stigum (August 2006). Use of Pornography in Traditional Media and on the Internet in Norway. Journal of Sex Research. 43 (3): 245—254. doi:10.1080/00224490609552323. PMID 17599247. S2CID 143660968.
- Turner, James Grantham (December 2004). Marcantonio's Lost Modi and their Copies. Print Quarterly. 21 (4): 363—384. JSTOR 41826241.
- Tibbals, Chauntelle Anne (21 березня 2014). Gonzo, trannys, and teens – current trends in US adult content production, distribution, and consumption. Porn Studies. 1 (1–2): 127—135. doi:10.1080/23268743.2013.863659.
- Volk, Fred; Thomas, John; Sosin, Lisa; Jacob, Victoria; Moen, Carolyn (Apr–Sep 2016). Religiosity, Developmental Context, and Sexual Shame in Pornography Users: A Serial Mediation Model. Sexual Addiction & Compulsivity. 23 (2/3): 244—259. doi:10.1080/10720162.2016.1151391. S2CID 147808068.
- Varina, Rachel; Glassman-hughes, Emma; Kibbe, Kayla (17 March 2023). 20 Safe Porn Sites for Legitimately Better, More Ethical Content. COSMOPOLITAN. Архів оригіналу за 2 червня 2023. Процитовано 29 червня 2023.
- Wright, P. J.; Herbenick, D.; Paul, B. (2020). Adolescent Condom Use, Parent-adolescent Sexual Health Communication, and Pornography: Findings from a U.S. Probability Sample. Health Communication. 35 (13): 1576—1582. doi:10.1080/10410236.2019.1652392. PMID 31403326. S2CID 199540715.
- Wright, P. J.; Sun, C.; Steffen, N. (2018). Pornography Consumption, Perceptions of Pornography as Sexual Information, and Condom Use. Journal of Sex & Marital Therapy. 44 (8): 800—805. doi:10.1080/0092623X.2018.1462278. PMID 29634458. S2CID 4794350.
- Wilcox, Brian L. (1987). Pornography, social science, and politics: When research and ideology collide. American Psychologist. 42 (10): 941—943. doi:10.1037/0003-066X.42.10.941.
- Webber, Valerie (September 2021). Crossovers and Consent: Underlying Assumptions in Porn Health Protocol. Synoptique. 9 (2): 183—200.
- Wright, Paul J.; Bridges, Ana J.; Sun, Chyng; Ezzell, Matthew B.; Johnson, Jennifer A. (3 квітня 2018). Personal Pornography Viewing and Sexual Satisfaction: A Quadratic Analysis. Journal of Sex & Marital Therapy (англ.). 44 (3): 308—315. doi:10.1080/0092623X.2017.1377131. ISSN 0092-623X. PMID 28885897. S2CID 3682854.
- Yushun, Okabe; Daisuke, Ito (February 2022). Psychometric Properties of the Problematic Pornography Use Scale in a Japanese Sample. Archives of Sexual Behavior. 51 (2): 1573—2800. doi:10.1007/s10508-021-02141-2. PMID 34853978. S2CID 254262176.
- Ziv, Amalia (October 2014). Girl meets boy: cross-gender queer and the promise of pornography. Sexualities. 17 (7): 885—905. doi:10.1177/1363460714532937. S2CID 145460606.
- Zattoni, F; Gül, M; Soligo, M; Morlacco, A; Motterle, G; Collavino, J; Barneschi, A.C.; Moschini, M; Moro, F.D. (December 2021). The impact of COVID-19 pandemic on pornography habits: a global analysis of Google Trends. International Journal of Impotence Research. 33 (8): 824—831. doi:10.1038/s41443-020-00380-w. PMC 7699018. PMID 33249423.
Новини та веб-сайти
- Auerbach, David (23 October 2014). Vampire Porn. Slate. Архів оригіналу за 19 December 2014. Процитовано 19 December 2014.
- Amis, Martin (17 March 2001). A rough trade. The Guardian. Архів оригіналу за 24 May 2020. Процитовано 29 February 2012.
- Ackman, Dan (25 May 2001). How Big Is Porn?. Forbes. Архів оригіналу за 9 June 2001. Процитовано 8 November 2007.
- Anthony, Sebastian (4 April 2012). Just how big are porn sites?. ExtremeTech. Архів оригіналу за 28 February 2021. Процитовано 13 July 2022.
- Aucoin, Don (24 January 2006). The pornification of America. The Boston Globe. Архів оригіналу за 10 November 2018. Процитовано 10 November 2018.
- Bottomore, Stephen (1996a). Stephen Herbert; Luke McKernan (ред.). Léar (Albert Kirchner). Who's Who of Victorian Cinema. British Film Institute. Архів оригіналу за 10 October 2006. Процитовано 15 October 2006.
- Bottomore, Stephen (1996b). Stephen Herbert; Luke McKernan (ред.). Eugène Pirou. Who's Who of Victorian Cinema. British Film Institute. Архів оригіналу за 2 May 2012. Процитовано 15 October 2006.
- Barford, Vanessa (14 October 2015). Why America loved Playboy. BBC News. Архів оригіналу за 8 December 2022. Процитовано 6 березня 2023.
- Bridge, Adrian (20 July 1996). Sex trade moguls thrive by the Blue Danube. The Independent. Архів оригіналу за 14 October 2022. Процитовано 21 квітня 2011.
- Blue, Violet (24 July 2009). Are more women OK with watching porn?. CNN.com. Архів оригіналу за 4 December 2022. Процитовано 13 July 2022.
- Baxter, Sarah; Brooks, Richard (8 August 2004). Porn is vital to freedom, says Rushdie. The Times. London. Архів оригіналу за 12 October 2008. Процитовано 8 November 2007.
- Brown, Jessica (26 September 2017). Is porn harmful?. BBC. Архів оригіналу за 17 July 2019. Процитовано 27 September 2017.
- Castleman, Michael (15 September 2013). The Real Kama Sutra: More Than An Ancient Sex Manual. Psychology Today. Процитовано 1 травня 2023.
- Cole, Samantha; Maiberg, Emanuel (16 July 2019). How Pornhub Enables Doxing and Harassment. Vice. Архів оригіналу за 16 July 2019. Процитовано 8 March 2020.
- Cole, Samantha (6 February 2020). How to Remove Non-Consensual Videos From Pornhub. Vice (англ.). Архів оригіналу за 3 September 2020. Процитовано 29 April 2020.
- Carter, Chance (16 November 2021). An Update on the Legal Landscape of Revenge Porn. naag.org (англ.). Архів оригіналу за 23 травня 2023. Процитовано 1 липня 2023.
- Canby, Vincent (22 July 1969). Movie Review – Blue Movie (1968) Screen: Andy Warhol's 'Blue Movie'. The New York Times. Архів оригіналу за 31 Dec 2015. Процитовано 29 December 2015.
- Dugdale, John (2 May 2013). Porn studies is the new discipline for academics. The Guardian. Архів оригіналу за 14 December 2013. Процитовано 2 May 2013.
- Dugan, Andrew (5 червня 2018). More Americans Say Pornography Is Morally Acceptable. Gallup.com (англ.). Архів оригіналу за 19 May 2020. Процитовано 12 березня 2020.
- Dunn, Emma (2 March 2023). 'Men love my bald head': OnlyFans model diagnosed with rare cancer still makes £66,000 a year. The Independent. Архів оригіналу за 3 March 2023. Процитовано 8 березня 2023.
- DeVille, Cherie (7 лютого 2023). Porn Needs to Rethink Its STI Testing Before It's Too Late. The Daily Beast. Архів оригіналу за 5 грудня 2023. Процитовано 3 червня 2024.
- Egan, Timothy (23 жовтня 2000). EROTICA INC. -- A special report.; Technology Sent Wall Street Into Market for Pornography. The New York Times. Архів оригіналу за 12 листопада 2017. Процитовано 4 червня 2023.
- Fae, Jane (28 January 2010). Aussie censor balks at bijou boobs. The Register. Архів оригіналу за 5 квітня 2023. Процитовано 3 липня 2023.
- Gardiner, Bryan (22 January 2007). Porn Industry May Decide DVD Format War. FOXNews.com – Technology News. Архів оригіналу за 10 February 2007. Процитовано 8 November 2007.
- Griffin, Andrew (9 November 2017). Virtual reality pornography is allowing for more 'intimate' and 'personal' experiences but could bring horrors, warn experts. The Independent. Архів оригіналу за 13 January 2021. Процитовано 29 грудня 2019.
- Goussé, Caroline (16 February 2012). "No Copyright Protection for Pornography: A Daring Response to File-Sharing Litigation". Intellectual Property Brief. Архів оригіналу за 2 August 2012. Процитовано 1 March 2012.
- Goodwin, Sam (21 серпня 2020). Father's staggering reaction to Renee Gracie's X-rated switch. au.sports.yahoo.com. Архів оригіналу за 7 June 2023. Процитовано 6 червня 2023.
- Hymes, Tom (3 November 2009). Adult Tube Sites Now Spamming Through Google News. avn.com. Архів оригіналу за 21 August 2014. Процитовано 20 August 2014.
- Hay, Mark (27 September 2019). The Rift in the Porn World About How to Approach HIV. rewire news group. Архів оригіналу за 11 October 2022. Процитовано 11 жовтня 2022.
- Hay, Mark (11 January 2021). How to watch VR porn: Everything you need to know. mashable.com. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 9 березня 2023.
- Harford, Tim (5 June 2019). Does pornography still drive the internet?. BBC News. Архів оригіналу за 28 квітня 2023. Процитовано 28 червня 2023.
- Jenkins, John Philip (16 April 2023). pornography. www.britannica.com. Encyclopædia Britannica, Inc. Архів оригіналу за 13 April 2023. Процитовано 26 April 2023.
- Joseph, Manu (24 July 2015). The Kama Sutra as a Work of Philosophy. The New York Times (амер.). ISSN 0362-4331. Архів оригіналу за 5 March 2023. Процитовано 10 лютого 2023.
- Jeffries, Stuart (12 April 2006). Are women human? (Interview with Catharine MacKinnon). The Guardian. London. Архів оригіналу за 26 August 2009. Процитовано 31 січня 2012.
- Jackman, Myles (8 серпня 2012). Extreme porn trial: consensual sex and the state. The Guardian. London. Архів оригіналу за 30 May 2023. Процитовано 4 січня 2013.
- Koga (25 лютого 2010). XBIZ Awards 2010: Red Carpet. LAist. Архів оригіналу за 26 січня 2016. Процитовано 4 червня 2023.
- Klein, Marty (30 October 2016). Kids Need Porn Literacy. Psychology Today. Процитовано 30 квітня 2023.
- Kernes, Mark (12 April 2014a). Nightline Takes a Look at Porn Piracy, and Targets MindGeek. avn.com. Архів оригіналу за 28 July 2014. Процитовано 20 August 2014.
- Krueger, Alyson (28 October 2017). Virtual Reality Gets Naughty. The New York Times. Архів оригіналу за 19 March 2021. Процитовано 29 грудня 2019.
- Kleinman, Alexis (4 May 2013). Porn Sites Get More Visitors Than Netflix, Amazon And Twitter Combined. HuffPost. Архів оригіналу за 25 August 2021. Процитовано 18 September 2021.
- Kernes, Mark (11 July 2014b). MA Supremes Rule National Geographic Photos Not Kid Porn. avn.com. Архів оригіналу за 24 February 2021. Процитовано 18 липня 2014.
- Kernes, Mark (24 June 2014c). Adult Actresses Deliver Petitions to Isadore Hall Office. avn.com. Архів оригіналу за 27 June 2014. Процитовано 24 червня 2014.
- Kämmerer, Annette (9 August 2019). The Scientific Underpinnings and Impacts of Shame. Scientific American. Архів оригіналу за 13 February 2023. Процитовано 14 лютого 2023.
- Kutchinsky, Berl. Denmark - the first country to legalize pornography. www.fanny-hill.net. Denmark. Архів оригіналу за 8 листопада 2005. Процитовано 28 травня 2023.
- Lynch, Martin (17 January 2007). Blu-ray loves porn after all. The Inquirer. Incisive Media Investments. Архів оригіналу за 21 June 2007. Процитовано 8 November 2007.
- Leith, Sam (6 червня 2014). From teledildonics to interactive porn: the future of sex in a digital age. The Guardian. Архів оригіналу за 5 березня 2023. Процитовано 28 травня 2023.
- McGivern, Mark; Cosic, Milica (1 December 2022). Teacher quits after pupils find OnlyFans page she made to pay for sick son's care. Mirror.co.uk. Архів оригіналу за 30 April 2023. Процитовано 30 April 2023.
- Mearian, Lucas (2 May 2006). Porn industry may be decider in Blu-ray, HD-DVD battle. MacWorld. Архів оригіналу за 12 July 2006. Процитовано 8 November 2007.
- McNeil Jr., Donald G. (5 November 2012). Unlikely Model in H.I.V. Efforts: Sex Film Industry. The New York Times. Архів оригіналу за 10 July 2022. Процитовано 9 жовтня 2022.
- Miller, Daniel (5 February 2014). A flashing good time at the XBiz Awards. Los Angeles Times. Архів оригіналу за 1 травня 2023. Процитовано 2 липня 2023.
- Morris, Chris (20 January 2016). Porn's dirtiest secret: What everyone gets paid. www.cnbc.com. Архів оригіналу за 10 October 2022. Процитовано 17 березня 2023.
- Nygaard, Else Marie (14 February 2023). Inge Krogh er død: Hun kæmpede mod børnepornografi, mens andre kaldte et forbud nyvictoriansk. Kristeligt Dagblad (дан.). Архів оригіналу за 15 February 2023. Процитовано 17 February 2023.
- Poposki, Claudia (10 березня 2024). Australian porn star reveals surprising fact about the industry. news.com.au. Архів оригіналу за 10 березня 2024. Процитовано 3 червня 2024.
- Reign, Tasha (8 квітня 2013). Tasha Tells All...On LA County's Measure B Condom Law. OC Weekly. Архів оригіналу за 22 лютого 2014. Процитовано 18 лютого 2014.
- Rutter, Jarod (10 July 2009). The Big New Wave of Porn Parodies. avn.com. Архів оригіналу за 24 травня 2023. Процитовано 30 червня 2023.
- Seltzer, Leon F (6 April 2011). What Distinguishes Erotica from Pornography?. Psychology Today. Процитовано 2 лютого 2016.
- Spina, Francis X (9 July 2014). 469 Mass. 0036. Commonwealth vs. John Rex. archives.lib.state.ma.us. Massachusetts. Supreme Judicial Court. Архів оригіналу за 19 June 2023. Процитовано 19 червня 2023.
- Strusiewicz, Cezary Jan (16 February 2018). The Japanese Porn Industry: 5 Things We Learned at Japan Adult Expo. Tokyo Weekender. Архів оригіналу за 22 January 2022. Процитовано 7 листопада 2022.
- Sutherland, John (14 August 2017). Fanny Hill: why would anyone ban the racy novel about 'a woman of pleasure'?. The Guardian. Архів оригіналу за 27 January 2023. Процитовано 15 березня 2023.
- Shultz, David (31 December 2014). Religious and conservative states search for more Internet pornography. Science.org. Архів оригіналу за 16 February 2023. Процитовано 16 лютого 2023.
- Segal, David (28 March 2014). Does porn hurt children?. The New York Times. Архів оригіналу за 22 листопада 2022. Процитовано 30 March 2014.
- Smith, Helena (9 December 2009). Laid bare: the sex life of the ancient Greeks in all its physical glory. The Guardian. Архів оригіналу за 18 September 2021. Процитовано 6 березня 2023.
- Somaiya, Ravi (18 January 2015). As Playboy and Penthouse Fade, Newer Magazines Tilt Artistic. The New York Times. Архів оригіналу за 26 February 2023. Процитовано 6 березня 2023.
- Shane, Charlotte (18 May 2021). OnlyFans Isn't Just Porn ;). The New York Times. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 8 березня 2023.
- Saul, Heather (2 грудня 2014). UK porn legislation: What is now banned under new government laws. independent.co.uk. Архів оригіналу за 31 травня 2023. Процитовано 3 липня 2023.
- Trøiborg, Ida (18 July 2020). I 11 år var Danmark hele verdens børnepornomekka: Hvorfor greb ingen ind?. Jyllands-Posten (дан.). Архів оригіналу за 17 February 2023. Процитовано 17 February 2023.
- Topsfield, Jewel (26 листопада 2022). Porn star Angela White studied at Melbourne Uni to 'know the enemy'. The Sydney Morning Herald. Архів оригіналу за 29 листопада 2023. Процитовано 3 червня 2024.
- Villines, Zawn; Litner, Jennifer (27 серпня 2020). Porn: Is it bad for you?. MedicalNewsToday. Архів оригіналу за 25 травня 2023. Процитовано 26 червня 2023.
- Weiss, Robert (2 July 2020). The Evolution of Pornography. Psychology Today. Процитовано 14 жовтня 2022.
- Wagner, Mitch (26 May 2007). Sex in Second Life. InformationWeek. Архів оригіналу за 13 December 2010. Процитовано 21 червня 2023.
- Zook, Matthew (19 September 2005). The Art and Politics of Netporn. Networkcultures.org. institute of network cultures. Архів оригіналу за 2 January 2023. Процитовано 21 квітня 2011.
- Zane, Zachary (4 May 2021). The Most Popular Genres of Porn, Explained. Men's Health. Архів оригіналу за 7 March 2023. Процитовано 11 березня 2023.
- American Porn. FRONTLINE. PBS. February 2002. Архів оригіналу за 17 April 2023. Процитовано 1 February 2014.
- Are the effects of pornography negligible?. nouvelles.umontreal.ca (фр.). 1 December 2009. Архів оригіналу за 31 January 2013. Процитовано 13 July 2022.
- A Conversation With Catherine MacKinnon (transcript). ThinkTANK. 1995. PBS. Процитовано 1 September 2009.
- Denmark legalized pornography 50 years ago. Did the decision turn out as expected?. The Local. 31 May 2019. Архів оригіналу за 11 червня 2023. Процитовано 29 червня 2023.
- Gabinetto Segreto (італ.). Архів оригіналу за 11 April 2011. Процитовано 2 травня 2023.
- Green light for porn films. BBC News. 22 травня 2000. Архів оригіналу за 25 квітня 2023. Процитовано 23 червня 2023.
- Hot Girls Wanted. www.netflix.com (англ.). 2015. Архів оригіналу за 26 April 2020. Процитовано 17 April 2020.
- Hong Kong filmmakers shoot 'first' 3D porn film. The Independent. 10 August 2010. Архів оригіналу за 9 February 2023. Процитовано 9 лютого 2023.
- Movie Day at the Supreme Court or "I Know It When I See It": A History of the Definition of Obscenity. findlaw.com. 26 April 2016. Архів оригіналу за 28 травня 2023. Процитовано 26 червня 2023.
- Magnet Media Holds Porn/Tech Event in NYC This Tuesday. avn.com. Архів оригіналу за 11 March 2014. Процитовано 11 March 2014.
- Mormon-Themed Porn Is Apparently a Booming Business. Vice. 5 December 2014. Процитовано 30 червня 2023.
- New offence of possession of extreme pornographic images. Ministry of Justice. 26 November 2008. Архів оригіналу за 10 December 2008. Процитовано 6 December 2008.
- Professor Sir Bernard Williams. The Times. 14 June 2003. Архів оригіналу за 4 January 2022. Процитовано 29 березня 2023.
- pornography. Online Etymology Dictionary. Архів оригіналу за 18 June 2022. Процитовано 21 квітня 2011.
- porn (n.). Online Etymology Dictionary. Архів оригіналу за 2 April 2023. Процитовано 2 April 2023.
- pornography. Oxford English Dictionary. 1989. Архів оригіналу за 30 July 2021. Процитовано 20 лютого 2023.
- 'Revenge porn' Facebook post leads to jail sentence. BBC News. 3 December 2014. Архів оригіналу за 13 January 2021. Процитовано 9 October 2015.
- Safety in the Adult Film Industry. www.dir.ca.gov. June 2020. Архів оригіналу за 6 December 2022. Процитовано 6 December 2022.
- The Earliest Pornography?. Science.org. 13 May 2009. Архів оригіналу за 13 November 2022. Процитовано 22 лютого 2023.
- The 14 Most Brilliant Porn Parodies of All Time. GQ. 7 лютого 2010. Архів оригіналу за 23 березня 2023. Процитовано 2 липня 2023.
- The 1000 most-visited sites on the web. July 2011. Архів оригіналу за 16 January 2013. Процитовано 21 лютого 2023.
- The Truth About California's Adult Entertainment Industry White Paper 1999. avn.com. 15 July 1999. Архів оригіналу за 29 April 2014. Процитовано 28 April 2014.
- Takedown Piracy Celebrates Fifth Anniversary. avn.com. 13 May 2014. Архів оригіналу за 21 August 2014. Процитовано 20 August 2014.
- 'They Can't Stop Us:' People Are Having Sex With 3D Avatars of Their Exes and Celebrities. Vice. 20 November 2019. Архів оригіналу за 18 September 2020. Процитовано 29 грудня 2019.
- Things Are Looking Up in America's Porn Industry. www.nbcnews.com (англ.). 20 January 2015. Архів оригіналу за 10 January 2021. Процитовано 26 January 2018.
- Warhol's Red Hot and 'Blue' Movie. D1. Print. (behind paywall). The New York Times. 10 August 1969. Архів оригіналу за 31 December 2015. Процитовано 29 December 2015.
- 29% Accessed Porn on Work Computers Last Month - CBS News. cbsnews.com. 23 April 2010. Архів оригіналу за 25 червня 2010. Процитовано 13 July 2022.
Література
- Д. І. Кулеба. Поширення порнографії // Українська дипломатична енциклопедія: У 2-х т./Редкол.:Л. В. Губерський (голова) та ін. — К.:Знання України, 2004 — Т.2 — 812с. ISBN 966-316-045-4
Посилання
- Порнографія // Юридична енциклопедія : [у 6 т.] / ред. кол.: Ю. С. Шемшученко (відп. ред.) [та ін.]. — К. : Українська енциклопедія ім. М. П. Бажана, 2002. — Т. 4 : Н — П. — 720 с. — ISBN 966-7492-04-4.
- Порнографія // Українська мала енциклопедія : 16 кн. : у 8 т. / проф. Є. Онацький. — Накладом Адміністратури УАПЦ в Аргентині. — Буенос-Айрес, 1963. — Т. 6, кн. XI : Літери Пере — По. — С. 1441-1442. — 1000 екз.
- Порнографія // Літературознавча енциклопедія : у 2 т. / авт.-уклад. Ю. І. Ковалів. — Київ : ВЦ «Академія», 2007. — Т. 2 : М — Я. — С. 248.
- Закон України Про захист суспільної моралі