Малахіт
Малахіт | |
---|---|
![]() | |
Загальні відомості | |
Статус IMA | чинний (успадкований, G)[d][1] |
Абревіатура | Mlc[2] |
Хімічна формула | Cu₂(CO₃)(OH)₂ |
Nickel-Strunz 10 | 5.BA.10[3] |
Dana 8 | 16a.3.1.1 |
Ідентифікація | |
Сингонія | моноклінна сингонія |
Твердість | 3,75 ± 0 |
Колір риси | зелений |
Густина | 3,85 ± 0,1 г/см³ |
Інші характеристики | |
Названо на честь | мальва (латина), павич |
![]() |
Малахі́т — поширений мінерал класу карбонатів, основний карбонат міді острівної будови.
Хімічна формула: Cu2[CO3][OH]2.
Призматичний вид.
Спайність досконала.
Утворює суцільні дрібнозернисті виділення, іноді сталактити, кірки і нальоти, а також ниркоподібні (зелена скляна голова) і променисто-жилкуваті агрегати.
Кристали рідкісні. Габітус їх призматичний, голчастий до волокнистого.
Густина 3,9-4,15.
Твердість 3,5-4,05.
Колір зелений.
Блиск скляний, шовковистий до алмазного.
Риса блідо-зелена.
Напівпрозорий до непрозорого.
Трапляється в зонах окиснення мідних родовищ, де утворює псевдоморфози по самородній міді, куприту, церуситу, азуриту.
Великі родовища малахіту: Гумешівське і Міднорудянське (Урал, РФ), Чок-Пакське (Казахстан); Колвезі (Конго), Бісбі (штат Аризона, США) тощо.
Малахіт — цінне виробне каміння, сировина для виготовлення фарб.
Від грецьк. «малахе» — мальва (Plinius C. Secundus, 77).
Розрізняють:
- малахіт волокнистий (агрегати малахіту, складені волокнистими індивідами);
- малахіт зелений (зайва назва малахіту);
- малахіт землистий (землисті агрегати малахіту);
- малахіт кременистий (застаріла назва хризоколи);
- малахіт кремнекислий (застаріла назва хризоколи);
- малахіт мідний (зайва назва хризоколи);
- малахіт оливковий (зайва назва лібетеніту);
- малахіт свинцевистий (основний карбонат свинцю і міді — PbCu3[(OH)2 | (CO3)2]);
- малахіт синій (азурит).
-
Малахіт з Конго
-
Малахіт, Польща
-
Малахіт
-
Модель елементарної комірки малахіту
-
Малахіт, Польща
-
Малахіт, Росія
-
Малахіт
-
Ваза з малахіту в Ермітажі
-
Азурит і малахіт
- ↑ Нікель Е. Г., Nichols M. C. IMA/CNMNC List of Mineral Names (March 2007) — 2007.
- ↑ Warr L. N. IMA–CNMNC approved mineral symbols // Mineralogical Magazine — Cambridge University Press, 2021. — Vol. 85. — P. 291–320. — ISSN 0026-461X; 1471-8022 — doi:10.1180/MGM.2021.43
- ↑ Ralph J., Nikischer T., Hudson Institute of Mineralogy Mindat.org: The Mineral and Locality Database — [Keswick, VA], Coulsdon, Surrey: 2000.
- Мала гірнича енциклопедія : у 3 т. / за ред. В. С. Білецького. — Д. : Донбас, 2007. — Т. 2 : Л — Р. — 670 с. — ISBN 57740-0828-2.
- Лазаренко Є. К., Винар О. М. Малахіт // Мінералогічний словник. — К. : Наукова думка, 1975. — 774 с.
- Малахіт // Мінералого-петрографічний словник / Укл.: Білецький В. С., Суярко В. Г., Іщенко Л. В. — Х. : НТУ «ХПІ», 2018. — Т. 1. Мінералогічний словник. — 444 с. — ISBN 978-617-7565-14-6.
- Малахіт в базі webmineral.com [Архівовано 15 листопада 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Синтетичний малахіт [Архівовано 30 січня 2009 у Wayback Machine.]
- Virtual tour of the Malachite Room
- Malachite [Архівовано 13 квітня 2015 у Wayback Machine.], Colourlex