Коген
Частина серії статей на тему: |
Традиційна релігія |
---|
![]() Походження Аарона з Нюренберзької хроніки, 1483 рік |
Найдавніші форми |
![]() ![]() |
Когени[1], Коени (івр. כֹּהֵן, мн. івр. כֹּהֲנִים, в Септуагінті ιερευς, звідси «ієрей») — священнослужителі в юдаїзмі, які належать до нащадків роду Аарона (ааронітів)[2]. Коени виконували священнослужіння спочатку у Скинії, а згодом у Єрусалимському храмі. Статус когена передається у спадок по батьківській лінії, за умови дотримання низки певних обмежень.
Цей термін у Біблії застосовується також і до жерців язичницьких культів.
Через рік після Виходу з Єгипту було завершено спорудження Скінії. Скинія була покликана відігравати важливу роль у здійсненні покладеного на синів Ізраїлю місії, яка включала встановлення форм служіння Єдиному Богу. Серед дванадцяти колін в П'ятикнижжі особливо виділено коліно Леві (з якого відносились і Мойсей з Аароном) як найбільш гідне і богобоязливе. Так, наприклад, Мойсей проголошує Левитів воїнством віри, яке карає відступників мечем.
За велінням Бога, Левити в Скінії повинні були виконувати допоміжні функції. У той час, як само священнослужіння — жертвопринесення, куріння фіміаму, благословення народу та інше — заповідано виконувати Аарону і його синам. Вони та їхні нащадки стають священиками ізраїльтян — Коен. Для них та їх роду священство відтепер стало «статутом вічним».
З числа Коенів вибирався Первосвященик (коен гадоль), який раз у році в Йом Кіпур входив в Свята святих (Кодеш га-Кодашім), де зберігався Ковчег Завіту.
Обов'язки Коенів служити Всевишньому в Храмі, який носить назву «Будинку Святості» ( Бейт ха-Мікдаш), накладають на них ряд особливих обмежень.
- Коени не повинні оскверняти себе дотиком до померлих (за винятком найближчих родичів) і вони повинні уникати навіть перебування під одним дахом з мертвим тілом. Коенам також слід уникати відвідування кладовищ.
- Наявність ряду перерахованих в П'ятикнижжі тілесних дефектів позбавляє Коена права здійснювати жертвопринесення в Храмі.
- Під страхом духовного винищення (карет) Коену заборонен оскверняти себе дотиком до нечистоти або ураженого ритуально нечистою недугою, заборонено їсти «від святинь Ізраїлевих».
Закон Тори забороняє Коену брати в дружини наступних жінок:
- Халала — дочка Коена, народжену від забороненого для її батька шлюбу, — наприклад, від союзу Коена з блудницею або розведеної;
- Зона — блудницю, під цю категорію підпадають також жінки, що мали заборонені зв'язки поза шлюбом;
- Гійорет — жінку, яка прийняла юдаїзм. Коен може одружитися лише на єврейці за народженням;
- Груша — розведену.
Первосвященику ( Коен Гадоль) забороняється брати в дружини і вдову.
Ці закони не втратили свою актуальність і донині. Чистота і святість священика правіше чистоти і святості інших людей. Тому Тора вимагає, щоб дружиною його була та жінка, чиє походження і минуле не мають вади, щоб не відволікати його від святого завдання. Якщо коен брав у дружини жінку, шлюб з якою був для нього заборонений, то бейт дін примушував його розлучитися з нею.
Розведена або овдовіла бездітна дочка Коена повинна була повернутися в дім батька; розпуста дочки Коена розглядається Торою як виключно важкий проступок і карається смертю [джерело?].
Після руйнування Єрусалимського храму Коени втратили більшість своїх функцій, крім участі в благословенні Коенами народу (Ааронове благословення) під час щоденної молитви в Ізраїлі (у деяких сефардскіх синагогах поза Ізраїлю це також практикується), і під час додаткової молитви Мусаф в діаспорі, а також здійснення обряду викупу первістка. При читанні Свитка Тори в синагозі коен викликається першим.
У деяких єврейських громадах Коени зникли або перестали відігравати помітну роль у релігійному ритуалі. Відсутність Коенів в громадах прозелітів історично пояснити: окремі групи курдських євреїв, гірські євреї, почасти грузинські євреї шукають цьому пояснення в переказі про своє походження від зниклих ізраїльських колін; громада Бней-Ісраель — в тому, що в групі їх предків, які втекли з Ерец-Ісраель, просто не виявилося Коенів, а євреї Хаббана — у своєму походженні від однієї родини, чий рід І не сходив до коліну Леві.
Реформістський юдаїзм не визнає особливий статус Коена.
На походження від Коенів можуть вказувати такі єврейські прізвища, як Кац, Кохен, Кахана, Каган, Коган, Коген, Канер, Кан, Кон, Кун, Зах, Мол, Зак і їх різні модифікації — Каганер, Каганович, Каганський, Кагановський, Каценельсон, Молокович, Молоковський та інші.
Прізвище Азулай в середовищі марокканських євреїв і ізраїльтян, вихідців з Марокко, також може вказувати на походження від Коенів (анаграма слів Тори іша зона вехалала ло ікаху, тобто Шаблон:§2).
Слово «коген» використовується в деяких місцях ТаНаХу для позначення просто благородних людей, а також відносно Малкі Цедека.
- ↑ Когени // Велика українська енциклопедія : [у 30 т.] / проф. А. М. Киридон (відп. ред.) та ін. — К. : ДНУ «Енциклопедичне видавництво», 2018— . — ISBN 978-617-7238-39-2.
- ↑ кохен // Электронная еврейская энциклопедия. (рос.)
![]() |
Це незавершена стаття про юдаїзм. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |