Ганс Альберс
Ганс Альберс | ||||
---|---|---|---|---|
нім. Hans Albers | ||||
![]() | ||||
Народився | 22 вересня 1891[1][2][…] Гамбург, Німецька імперія[1] | |||
Помер | 24 липня 1960[1][2][4] (68 років) Берг, Штарнберг, Верхня Баварія | |||
Поховання | Ольсдорфський цвинтар | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | співак, актор театру, кіноактор | |||
Роки діяльності | з 1918 | |||
У шлюбі з | Claire Duxd | |||
IMDb | nm0002161 | |||
Нагороди та премії | ||||
| ||||
![]() | ||||
Ганс Філі́пп А́вгуст А́льберс (нім. Hans Philipp August Albers; 22 вересня 1891, Гамбург, Німецька імперія — 24 липня 1960, Берг, ФРН) — німецький театральний актор, кіноактор та естрадний співак. У 1930—1945 роках був найбільшою кінозіркою-актором Німеччини та одним з найпопулярніших німецьких акторів ХХ століття[5].
Ганс Альберс народився в сім'ї м'ясника в гамбурзькому районі Санкт-Георг, був молодшим з 6 дітей. Після закінчення реального училища в рідному місті навчався на торговця, потім працював за спеціальністю у Франкфурті-на-Майні, у фірмі, що торгувала шовком.
Театральна кар'єра Альберса почалася у франкфуртському «Новому театрі». При фінансовій підтримці матері Альберт брав приватні уроки театральної майстерності.
У 1915 році, під час Першої світової війни, Альберс був мобілізований і відправлений на Західний фронт. У боях був важко поранений в ногу, проте від запропонованої ампутації категорично відмовився. Після закінчення війни грав на сценах різних берлінських театрів і в «Метрополь-театрі», в першу чергу, в комічних ролях. Першим його великим успіхом було виконання ролі Густава Тунигтгута (Густава Нікчемного) у п'єсі «Злочинець» Фердинанда Брукнера. Учителем і покровителем молодого Альберса був актор-єврей Ойген Бурґ.
Знявшись до 1929 року у понад 100 «німих» фільмах, Ганс Альберс зіграв у першому німецькому звуковому фільмі «Ніч належить нам» (нім. Die Nacht gehört uns), і незабаром після цього — разом з Марлен Дітріх — у знаменитому Блакитному ангелові. Роль Мазеппи в цьому фільмі була єдиною зіграною роллю другого плану Альберса у звуковому кіно. У 1930 році він знімався в комедії режисера Карла Фройліха «Ганс усіх провулків» (нім. Hans in allen Gassen). На початку 1930-х років Альберс, окрім кінозйомок таких успішних фільмів, як «Бомби на Монте-Карло» (нім. Bomben auf Monte Carlo) (1931) і "F.P.1 не відповідає "(нім. F.P.1 antwortet nicht) (1932), знову багато грав у театрі.
Після приходу в 1933 році до влади в Німеччині націонал-соціалістів Ганс Альберс вимушений був офіційно розлучитися зі своєю подругою-єврейкою, актрисою Гансі Бурґ, дочкою свого учителя Ойгена Бурґа, проте фактично продовжував з нею спільне проживання на купленій у 1933 році віллі біля озера Штарнбергер-Зеє у Верхній Баварії. Знаючи про небезпеку, що загрожує Гансі в Німеччині, Альберс зумів переправити її в 1939 році через Швейцарію до Англії. У 1946 році Гансі повернулася в Німеччину до Альберса та залишалася з ним аж до його смерті в 1960 році. Сам актор ніколи офіційно не був одружений і дітей не мав.
Ставлення Альберса до націонал-соціалістичного режиму було двояким. З одного боку, він дистанціювався від політичних заходів НСДАП і намагався за можливості уникати контактів з високопоставленими діячами нацистської Німеччини; під слушним приводом він зумів уникнути нагородження однієї з кінопремій, що вручалася особисто Йозефом Геббельсом. З іншого боку, це не заважало йому отримувати дуже високі гонорари від нацистів за зняті — в тому числі і пропагандистські — фільми з його участю, наприклад, «Карл Петерс» (нім. Carl Peters, 1941, постановка також Г. Альберса), «Біженці» (нім. Flüchtlinge, 1933), «Кати, жінки і солдати» (нім. Henker, Frauen und Soldaten, 1935).
У 1943 році, до 25-річчя кіностудії UFA, на екрани Рейху вийшов художній фільм «Мюнхгаузен» з Гансом Альберсом у головній ролі, що мав приголомшливий успіх. Незадовго до закінчення Другої світової війни режисер Ганс Штайнгофф зняв кольоровий детективний фільм «Шива та квітка шибениці» («Shiva und die Galgenblume»). Зйомки, що проводилися в Празі, були перервані повстанням містян проти німецької влади і наближенням частин Червоної армії. Знімальній групі та акторам довелося терміново втікати на захід, при цьому сам Штайнхофф загинув. Цей незакінчений в 1945 році фільм був завершений лише в 1992 році.
Після закінчення війни Г. Альберс продовжив зніматися в кіно (з 1947 року), у тому числі спільно з іншим великим німецьким кіноактором Гайнцем Рюманном (фільм «О пів на першу ночі на Ріпербані» (нім. Auf der Reeperbahn nachts um halb eins, 1954). Великим успіхом була також знята в 1956 році екранізація роману Гергарта Гауптмана «Перед заходом» (нім. Vor Sonnenuntergang).
Великим успіхом, починаючи з 1930-х років, користувалися виступи Ганса Альберса з шансонними пісеньками. Виконуючи їх, він зображував себе то бретером (Flieger, grüß' mir die Sonne), то моряком (Der Wind und das Meer), то витонченим кавалером (Komm auf die Schaukel, Luise).
У 1950-і роки у Альберса загострилися проблеми, пов'язані з його станом здоров'я та алкоголізмом. Під час одного з театральних виступів у 1960 році актор на сцені втратив свідомість, лікарі виявили у нього численні внутрішні кровотечі.[6] Помер Ганс Альберс через 3 місяці в санаторії на березі озера Штарнбергер-Зеє. Похований на Ольсдорфському кладовищі у Гамбурзі[7][8].
Останній фільм, знятий за участю Ганса Альберса, вийшов на екрани в 1960 році під назвою «Немає чистішого за ангела» (нім. Kein Engel ist so rein). Примітно, що ця кінострічка закінчувалася словами Альберса: «Це кінець» (нім. Das ist das Ende).
Рік | Українська назва | Оригінальна назва | Роль | |
---|---|---|---|---|
1915 | ф | Сезони життя | Jahreszeiten des Lebens | |
1917 | ф | Дочка графині Сташовської | Die Tochter der Gräfin Stachowska | |
1917 | ф | Помста убитого | Rache des Gefallenen | |
1917 | ф | Мереживна хустка княгині Волковской | Das Spitzentuch der Fürstin Wolkowska | |
1918 | ф | Тринадцять | Die Dreizehn | Ферраґус |
1918 | ф | Невдачі кохання | Irrwege der Liebe | Norman |
1918 | ф | Пісня Коломбіни | Das Lied der Colombine | Ганс фон Ротфелс |
1918 | ф | На перехресті | Am Scheidewege | Віктор Гейден |
1918 | ф | Прокляття Нурі | Der Fluch des Nuri | Роберт Лей, артист кабаре |
1919 | ф | Дочка Баяццо | Die Tochter des Bajazzo | трубадур 20-го століття |
1919 | ф | Лола Монтес 2 | Lola Montez 2 | |
1919 | ф | Брама свободи | Das Tor der Freiheit | |
1920 | ф | Берлін В. | Berlin W. | Штрейбер |
1921 | ф | Штовхач | Schieber | доктор Пауль Грінмейєр |
1921 | ф | Мадлен | Madeleine | |
1921 | ф | Лжедмитрій | Der falsche Dimitri | граф Яро Ленський |
1923 | ф | Дочка Рафке | Fräulein Raffke | Барон |
1924 | ф | Інга Ларсен | Inge Larsen | аташе |
1924 | ф | За наказом Помпадур | Auf Befehl der Pompadour | герцог Рівероллс |
1924 | ф | Зустрілися люди | Gehetzte Menschen | Карл фон Бен |
1925 | ф | Сон літньої ночі | Ein Sommernachtstraum | Деметріус |
1925 | ф | Спортсмен | Athleten | граф Штернфельд |
1926 | ф | Три манекени | Die drei Mannequins | самозванець |
1926 | ф | На красивому синьому Дунаї | An der schönen blauen Donau | граф Яромир |
1926 | ф | Полювання на людей | Jagd auf Menschen | Гордон |
1926 | ф | Тільки танцівниця | Bara en danserska | Restauranggäst |
1926 | ф | Затонулий пліт | Die versunkene Flotte | обергайзер Тім Крейгер |
1927 | ф | Дюбаррі сьогодні | Eine Dubarry von heute | перший коханець Тойнет |
1927 | ф | Вілла в Тіргартені | Die Villa im Tiergarten | барон Етвілль |
1927 | ф | Будь завжди вірним і чесним | Üb' immer Treu' und Redlichkeit | |
1927 | ф | Золота безодня | Der goldene Abgrund | барон Арманд |
1927 | ф | Доларова принцеса та її шестеро прихильників | Die Dollarprinzessin und ihre sechs Freier | секретар |
1927 | ф | Кожній людині потрібна маленька подружка | Eine kleine Freundin braucht jeder Mann | чемпіон з боксу Отто-Отто |
1927 | ф | Найбільший шахрай століття | Der größte Gauner des Jahrhunderts | Арістід Трасимополюс |
1928 | ф | Було три хлопчика | Es zogen drei Burschen | злочинець-лейтенант |
1928 | ф | Принцеса Олала | Prinzessin Olala | Друг Рене Чиготте |
1928 | ф | Распутін, святий грішник | Rasputins Liebesabenteuer | офіцер |
1928 | ф | Саксофон-Сусі | Saxophon-Susi | Гаррі Гольт |
1928 | ф | Распутін | Dornenweg einer Fürstin | Сергій Ординський, дипломат |
1928 | ф | Жінка в полум'ї | Weib in Flammen | начальник відділу в універмазі |
1929 | ф | Асфальт | Asphalt | злодій |
1929 | ф | Червоне коло | Der rote Kreis | Слуга Марля |
1929 | ф | Мебльовані кімнати | Möblierte Zimmer | Едлер фон Штепанович |
1929 | ф | Талісмани | Mascottchen | Антуан |
1929 | ф | Так, так, жінки - це мій слабкий бік | Ja, ja, die Frauen sind meine schwache Seite | барон Ганс Бінген мол. |
1929 | ф | Свята чи повія | Heilige oder Dirne | Варнесі |
1929 | ф | Ніч належить нам | Die Nacht gehört uns | Гаррі Бредов |
1930 | ф | Блакитний ангел | Der blaue Engel | Мазеппа, силач |
1930 | ф | Захоплення | Der Greifer | сержант Гаррі Кросс (німецька версія) |
1930 | ф | Ганс усіх провулків | Hans in allen Gassen | Ганс Штейнддекер, репортер |
1931 | ф | Три дні кохання | Drei Tage Liebe | Франц |
1931 | ф | Бомби на Монте-Карло | Bomben auf Monte Carlo | Капітан Креддок |
1931 | ф | Диявол | Der Draufgänger | Ганс Редер, поліцейський |
1932 | ф | Переможець | Der Sieger | Ганс Кюннерт |
1932 | ф | Безумство Монте-Карло | Monte Carlo Madness | капітан Еріксон |
1932 | ф | Квік | Quick | Квік, клоун |
1932 | ф | Білий демон | Der weiße Dämon | Гайні Гільдеместер |
1932 | ф | ФП-1 не відповідає | F.P.1 antwortet nicht | Флаєр Еллісен |
1933 | ф | Деякий пан Гран | Ein gewisser Herr Gran | деякий пан Гран |
1933 | ф | Біженці | Flüchtlinge | Амет |
1934 | ф | Золото | Gold | Вернер Голк |
1934 | ф | Пер Гюнт | Peer Gynt | Пер Гюнт |
1935 | ф | Вар'єте | Varieté | П'єр |
1935 | ф | Кат, жінки і солдати | Henker, Frauen und Soldaten | генерал Міхаель фон Прак |
1936 | ф | Готель «Савой», 217 | Savoy-Hotel 217 | Андрій Антонович Володкін |
1936 | ф | Холодна кров | Unter heißem Himmel | капітан Келлерсперг |
1937 | ф | Людина, яка була Шерлоком Холмсом | Der Mann, der Sherlock Holmes war | Моріс Флінт |
1937 | ф | Жовтий прапор | Die gelbe Flagge | Пітер Діерсен, колишній льотчик |
1938 | ф | Зацькований фокусник | ahrendes Volk | Фернанд |
1938 | ф | Сержант Беррі | Sergeant Berry | сержант Меккі Беррі на псевдонім Меккі Браун |
1940 | ф | Чоловік на бігу | Ein Mann auf Abwegen | Персіваль Петтерссон |
1941 | ф | Карл Петерс | Carl Peters | доктор Карл Петерс |
1943 | ф | Мюнхгаузен | Münchhausen | барон Мюнхгаузен |
1944 | ф | Вулиця Велика свобода, 7 | Große Freiheit Nr. 7 | Ганнес Крегер |
1945 | ф | Шива та квітка шибениці | Shiva und die Galgenblume | Дітріх Донген |
1947 | ф | ...і небо над нами | ...und über uns der Himmel | Ганс Ріхтер |
1950 | ф | Вигнаний дияволом | Vom Teufel gejagt | доктор Бланк |
1950 | ф | Чудові часи | Herrliche Zeiten | камео |
1951 | ф | Синя борода | Blaubart | Блаубарт |
1952 | ф | Вночі на вулицях | Nachts auf den Straßen | Генріх Шлютер, водій вантажівки |
1953 | ф | Капітан Бай-Бай | Käpt'n Bay-Bay | капітан Бай-Бай |
1953 | ф | Джонні звернувся до Небрадора | Jonny rettet Nebrador | Джонні / генерал Оронта |
1954 | ф | На кожному пальці десять | An jedem Finger zehn | співак |
1954 | ф | На Реєпербані вночі, о пів на першу | Auf der Reeperbahn nachts um halb eins | Ганнес Веддеркемп |
1955 | ф | Остання людина | Der letzte Mann | Карл Кнессебек |
1956 | ф | Перед заходом сонця | Vor Sonnenuntergang | генеральний директор Матіас Клаузен |
1957 | ф | Хлопці смерті | I fidanzati della morte | Лоренцо |
1957 | ф | Великий Бомберг | Der tolle Bomberg | барон Гісберт фон Бомберг |
1957 | ф | Серце святого Паулі | Das Herz von St. Pauli | кіпітан Джонні Єнсен |
1958 | ф | Захоплення | Der Greifer | Отто Фрідріх Деннерт |
1958 | ф | Чоловік в потоці | Der Mann im Strom | Пауль Гінрікс |
1960 | ф | Немає чистішого за ангела | Kein Engel ist so rein | доктор Жилинський |
1989 | ф | У моєму серці, багатство... | In meinem Herzen, Schatz... |
Нагороди та номінації Ганса Альберса[9] | |||
---|---|---|---|
Рік | Категорія | Фільм | Результат |
Німецька кінопремія | |||
1956 | Срібна нагорода за найкраще виконання головної ролі | Перед заходом сонця | Номінація |
- 1932 — Hoppla, jetzt komm’ ich
- 1932 — Flieger, grüß’ mir die Sonne
- 1936 — Auf der Reeperbahn nachts um halb eins
- 1938 — Good-bye Johnny
- 1944/45 — Der Wind und das Meer
- 1944/45 — La Paloma («Голубка»)
- 1952 — Nimm mich mit, Kapitän, auf die Reise
- ↑ а б в Deutsche Nationalbibliothek Record #118501402 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б Bibliothèque nationale de France BNF: платформа відкритих даних — 2011.
- ↑ Find a Grave — 1996.
- ↑ Czech National Authority Database
- ↑ Hans Albers (1891—1960) [Архівовано 21 жовтня 2017 у Wayback Machine.]. Процитовано 20 жовтня 2017.
- ↑ Historisches Kalenderblatt. Deutschlandfunk. 24 липня 2010. Архів оригіналу за 9 серпня 2014. Процитовано 20 жовтня 2010.
- ↑ knerger.de: Das Grab von Hans Albers [Архівовано 4 листопада 2017 у Wayback Machine.]
- ↑ Wegener, Matthias (1 вересня 2005). Die Hans Albers Biographie (вид. Vol. 1). Ellert & Richter. ISBN 3831902240.
{{cite book}}
:|access-date=
вимагає|url=
(довідка) - ↑ Нагороди та номінації Ганса Альберса на сайті IMDb (англ.)
- Кино: Энциклопедический словарь / Гл. ред. С. И. Юткевич Москва, Советская энциклопедия, 1987. — с. 19 (рос.)
- Aros (d. i. Alfred Rosenthal): Hans Albers. Wie er ist und wie er wurde. (= Illustrierte Filmbücher, Nr. 4). — Berlin: Scherl, 1931.
- Hans Kafka: Hans Albers. Das Märchen einer Karriere. — Leipzig: R. A. Höger-Verlag, 1931.
- Hans-Joachim Schlamp: Hans Albers. (= Künstler-Biographien, Band 6). — Berlin: R. Mölich, 1939.
- Christoph Funke: Hans Albers. — Berlin: Henschelverlag. Diverse Auflagen, z. B. von 1969 und 1972.
- Joachim Cadenbach: Hans Albers. — Berlin: Universitas-Verlag, 1975. ISBN 3-8004-0818-X.
- Eberhard Spiess: Hans Albers. Eine Filmographie / Hrsg. von Hilmar Hoffmann und Walter Schobert in Zusammenarbeit mit dem Deutschen Institut für Filmkunde, Wiesbaden. — Frankfurt am Main: Kommunales Kino, 1977.
- Uwe-Jens Schumann: Hans Albers — seine Filme, sein Leben. (= Heyne-Filmbibliothek, Band 18). — München: Heyne, 1980. ISBN 3-453-86018-7.
- Hans-Christoph Blumenberg: In meinem Herzen, Schatz … Die Lebensreise des Schauspielers und Sängers Hans Albers. — Frankfurt am Main: Fischer-Taschenbuch-Verlag, 1981. ISBN 3-596-10662-1.
- Michaela Krützen: Hans Albers: Eine deutsche Karriere. — Berlin; Weinheim: Beltz Quadriga, 1995.
- Wolfgang Schaffner: Erstes seewasserfestes Hans Albers Liederbuch. -, München: Schaffner Musikverlag, 1996. ISBN 3-00-000945-0.
- Hans Albers — ein Leben in Bildern / Hrsg. vom Filmmuseum Potsdam. Mit einem Essay von Bärbel Dalichow. [Konzeption, Bildausw. und Bildtexte: Elke Schieber]. — Berlin: Henschel, 1997. ISBN 3-89487-282-9.
- Michaela Krützen: «Gruppe 1: Positiv» Carl Zuckmayers Beurteilungen über Hans Albers und Heinz Rühmann // Carl Zuckmayer Jahrbuch / Hrsg. von Günther Nickel. — Göttingen, 2002. — S. 179—227.
- Matthias Wegner: Hans Albers. — Hamburg: Ellert & Richter, 2005. (Hamburger Köpfe). ISBN 3-8319-0224-0.
- Prominente ohne Maske — Drittes Reich. 1000 Lebensläufe der wichtigsten Personen 1933—1945, ISBN 978-3924309398
- Народились 22 вересня
- Народились 1891
- Уродженці Гамбурга
- Померли 24 липня
- Померли 1960
- Поховані на Ольсдорфському цвинтарі
- Командори ордена За заслуги перед ФРН
- Нагороджені Почесним хрестом ветерана війни
- Німецькі кіноактори
- Німецькі актори німого кіно
- Німецькі співаки
- Актори, які зіграли роль Шерлока Холмса
- Німецькі військовики Першої світової війни
- Люди на марках