Анна Прусська (1836—1918)
Анна Прусська | |
---|---|
нім. Marie Anne Friederike Prinzessin von Preußen | |
![]() | |
Народилася | 17 травня 1836 або 17 березня 1836[1] Берлін, Німецький союз[1] |
Померла | 12 червня 1918[1][2][3] (82 роки) Франкфурт-на-Майні, Вісбаден[d], Гессен-Нассау[1] |
Поховання | Fulda Cathedrald |
Країна | ![]() |
Діяльність | аристократка |
Титул | принцеса Прусська |
Конфесія | католицька церква |
Рід | Гогенцоллерни |
Батько | Карл Прусський |
Мати | Марія Саксен-Веймар-Ейзенахська |
Брати, сестри | Фрідріх Карло Пруський і Луїза Прусська |
У шлюбі з | Prince Frederick William of Hesse-Kasseld |
Діти | Alexander Frederick, Landgrave of Hessed, Фрідріх Карл Гессен-Кассельський, Prince Friedrich Wilhelm, Landgrave of Hesse-Kasseld, Єлизавета Гессен-Кассельська, Princess Marie Polyxene of Hessen-Kasseld[2] і Princess Sibylle Margaretha of Hesse-Kasseld[2] |
Нагороди | |
![]() | |
Анна Прусська, повне ім'я Марія Анна Фредеріка Прусська, (нім. Marie Anna Friederike von Preußen; 17 травня 1836 — 12 червня 1918) — прусська принцеса з династії Гогенцоллернів, донька принца Карла Прусського та Марії Саксен-Веймар-Ейзенахської, дружина титулярного ландграфа Гессен-Кассельського Фрідріха Вільгельма.
Анна народилась 17 травня 1836 року в Берліні. Вона стала третьою дитиною та другою донькою в родині принца Карла Прусського та його дружини Марії Саксен-Веймар-Ейзенахської. Новонароджена мала старшу сестру Луїзу та брата Фрідріха Карла.
Зростала дівчинка в родинному палаці в Берліні та заміській резиденції Ґлініке. Статки родини були великими, з дитинства вона була оточена витворами мистецтва та рідкісними речами. Сама Анна також цікавилась мистецтвом, полюбляла музику, стала доброю піаністкою.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/1836_M.Anna.jpg/200px-1836_M.Anna.jpg)
Отримала протестантське виховання, згідно з традиціями прусського королівського оточення. Релігійна освіта була доручена Людвігу Августу Боллерту.
Під час революції 1848 року сім'я залишилась у Берліні, в той час, як багато членів королівської родини, у тому числі, кронпринц Вільгельм, виїхали до Англії.
У 1850 році, після поразки революції, Пруссія спробувала об'єднати більшість німецьких держав на противагу Австрійській імперії Габсбургів. Однак, під тиском Австрії та Росії, на зборах в Ерфурті в березні 1850 року, де мав розглядатися проект конституції для майбутньої німецької держави, декілька німецьких князів, що раніше підтримували Пруссію, виступили на боці Австрії. У листопаді 1850, згідно Оломоуцького договору, Пруссія остаточно відмовилась від планів асоціації проти Австрії. Цьому, великою мірою, сприяли суперечності на території Гессен-Касселя, що загрожували перейти у війну.[4]
Згодом, у 1852 році, для закріплення примирення між країнами, відбулися заручини між спадкоємцем Гессен-Касселя Фрідріхом Вільгельмом та принцесою Анною Прусською. До того часу вона стала визнаною красунею і користувалася неабиякою популярністю при дворі. Дівчина полюбляла гарно вдягатися і пишністю нарядів, інколи, затьмарювала навіть саму імператрицю.
Наприкінці 1852 року Анну побачив в Берліні молодий імператор Франц Йосиф I. Закохавшись у принцесу, він мав намір одружитися з нею, однак, через особисті та політичні причини йому було відмовлено.
Анна вийшла заміж невдовзі після свого 17-річчя за 32-річного принца Фрідріха Вільгельма Гессен-Кассельського. Весілля відбулося 26 травня 1853 року у палаці Шарлоттенбург у Берліні. Для нареченого це був другий шлюб. Першу дружину він втратив дев'ять років тому, і це, значною мірою, вплинуло на те, що з Анною він був ввічливим, але емоційно дистанціювався.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/Frederikgessekassel1884.jpg/200px-Frederikgessekassel1884.jpg)
Оселилася пара у палаці на вулиці Bredgade у Копенгагені. Фрідріх Вільгельм, хоч і відмовився від претензій на данській трон, продовжував жити в Данії. Анна там була офіційно представлена двору, а їхнього первістка хрестили у королівській купелі. Всього ж у подружжя народилося шестеро дітей, троє старших з яких вперше побачили світ у Копенгагені:
- Фрідріх Вільгельм (1854—1888) — титулярний ландграф Гессен-Кассельський у 1884—1888 роках, загинув під час морської подорожі від Батавії до Сінгапуру, впавши за борт; одружений не був, дітей не мав;
- Єлизавета (1861—1955) — дружина кронпринца Анхальтського Леопольда Фрідріха, мала єдину доньку;
- Александр Фрідріх (1863—1945) — титулярний ландграф Гессен-Кассельський у 1888—1925 роках, був одружений з баронесою Ґізелою Штокхорнер фон Штарайн, фрейліною Хільди Баденської;
- Фрідріх Карл (1868—1940) — номінальний король Фінляндії 9 жовтня—14 грудня 1918 року, титулярний ланграф Гессен-Кассельський у 1925—1940 роках, був одружений з Маргаритою Прусською, мав шестеро синів;
- Марія Поліксена (1872—1882) — померла у віці 10 років від остеомієліту;
- Сибілла Маргарита (1877—1925) — дружина барона Фрідріха фон Вінке, мала двох синів.
Будинок пари був одним з осередків тогочасного салонного життя. Анна стала широко відома своєю гостинністю. Їх навідувало багато митців, у тому числі, казкар Ганс Крістіан Андерсен.
Після дансько-прусської війни 1864 року родина переселилася до Німеччини.
Фрідріх Вільгельм сподівався успадкувати Гессен-Кассель, однак, під час австро-прусської війни 1866 року, Пруссія анексувала князівство, після того, як воно виступило на боці Австрії. Принц втратив можливість посісти трон, проте, у 1875 році став головою династії, після смерті Фрідріха Вільгельма I.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/Panker_2012a.jpg/250px-Panker_2012a.jpg)
У Німеччині подружжя жило у палаці Вільгельмсхьое у Касселі, замку Румпенгаймер в Оффенбасі, маєтку Панкер поблизу Лютенбурга у Шлезвігу, які перейшли у їхнє суверенне володіння. В останньому народилися троє їхніх молодших дітей. У своїх будинках Фрідріх Вільгельм та Анна приймали таких відомих музикантів як Клара Шуман, Йоганнес Брамс, Юліус Штокхаузер, Антон Рубінштейн.
У 1880 році родина оселилася в замку Філіпсруе поблизу Ганау.
Восени 1884 року, за кілька місяців після весілля старшої доньки, Філіп Вільгельм помер у 63-річному віці від хвороби шлунку. Окрім нього, у 1880-х принцеса втратила двох дітей та зятя.
Сумні події, а також тривала дружба із архієпископом Майнцу Вільгельмом Еммануелем фон Кеттелером, призвела до прийняття Анною у 1901 році католицтва. Церемонія пройшла в інтимній обстановці 10 жовтня. Перед цим вона отримала листа від імператора Вільгельма II, який дуже несхвально висловився щодо її планів зміни релігії.
У квітні 1902 року Анна побувала у Римі, де мала приватну аудієнцію із папою Левом XIII. Тоді ж вона познайомилася із заступником секретаря, Джакомо делла К'єза, в майбутньому — Папою Римським Бенедиктом XV.
У 1918 році її особисто навідав імператор Вільгельм II, щоб вибачитися за висловлення ставлення з приводу релігії та примиритися. Померла Анна невдовзі після цього, в останній рік Першої світової. Її не стало у 82-річному віці 12 червня 1918 року. Папа Бенедикт XV передав помираючій особисте благословення. Церемонія прощання відбулася 17 червня в костьолі Святого Антонія. Серед інших, на службі була присутня королева Нідерландів Вільгельміна.
Згідно висловленого нею прохання, поховали Анну у катедральному соборі Фульди під вівтарем Святої Анни,[5] неподалік від місця останнього спочинку Святого Боніфатія.
- Орден Луїзи (Королівство Пруссія);
- Орден Королеви Марії Луїзи (Іспанія).
Фрідріх Вільгельм II![]() | Фредеріка Луїза Гессен-Дармштадтська![]() | Карл II | Фредеріка Гессен-Дармштадтська![]() | Карл Август Саксен-Веймар-Ейзенахський![]() | Луїза Гессен-Дармштадтська![]() | Павло I![]() | Марія Федорівна![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Фрідріх Вільгельм III![]() | Луїза Мекленбург-Стреліцька![]() | Карл Фрідріх Саксен-Веймар-Ейзенахський![]() | Марія Павлівна![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Карл Прусський | Марія Саксен-Веймар-Ейзенахська![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
Анна | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
- ↑ а б в г д Deutsche Nationalbibliothek Record #1017964866 // Gemeinsame Normdatei — 2012—2016.
- ↑ а б в г Lundy D. R. The Peerage
- ↑ а б Frankfurter Personenlexikon — 2014.
- ↑ Ольмюцький договір 1850 [1] [Архівовано 26 липня 2014 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Собор Фульди [2] [Архівовано 2 листопада 2017 у Wayback Machine.] (англ.)
- Kapistran Romeis: «Prinzessin Anna von Preußen», Herder Verlag, Freiburg, 1925
- John Röhl: «Kaiser, Hof und Staat. Wilhelm II. und die deutsche Politik», München, 1988, S. 106
- Гогенцоллерни (англ.)
- Профіль на Geneall.net [Архівовано 25 липня 2014 у Wayback Machine.] (нім.)
- Профіль на Genealogics.org (англ.)
- Профіль на Thepeerage.com [Архівовано 26 липня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Анни Прусської [Архівовано 1 квітня 2014 у Wayback Machine.] (англ.)
- Генеалогія Фрідріха Вільгельма Гессен-Кассельського [Архівовано 26 жовтня 2021 у Wayback Machine.] (англ.)