Авл Офілій
Перейти до навігації
Перейти до пошуку
Авл Офілій | |
---|---|
Народився | 100 до н. е.[1] |
Помер | 1 століття до н. е. |
Громадянство | Римська республіка |
Діяльність | правник |
Вчителі | Сервій Сульпіцій Руф |
Відомі учні | Марк Антистій Лабеон і Гай Атей Капітон |
Знання мов | латина |
Авл Офілій (*Aulus Ofilius, I ст. до н. е. ) — давньоримський правник часів занепаду Римської республіки.
Походив зі стану вершників. Про родину Офілія мало відомостей. Навчався у відомого на той час правника Сервія Сульпіція Руфа. Згодом став другом Гая Юлія Цезаря, підтримуючи того у політичних справах. Втім швидко відмовився від політичної кар'єри, зосередившись на правництві. Його учнями були Квінт Елій Туберон, Гай Атей Капітон, Марк Антистій Лабеон.
У доробку переважно праці з цивільного права. Авл Офілій склав перший великий коментар до преторського едикту. Також значною роботою була «Ius civile», яка часто цитувалася наступними правниками. Крім того, є автором «De legibus», «Actiones», «Libri iuris partiti», «Ad Atticum».
- https://web.archive.org/web/20140319122513/http://www.pravo.vuzlib.org/book_z1017_page_20.html
- José Manuel Roldán, José María Blázquez, Arcadio del Castillo El Imperio Romano, Historia de Roma, tomo II, Ediciones Cátedra, 1999.
- ↑ VIAF — [Dublin, Ohio]: OCLC, 2003.