І-153
![]() | Ця стаття містить перелік посилань, але походження тверджень у ній залишається незрозумілим через практично повну відсутність внутрішньотекстових джерел-виносок. (липень 2020) |
І-153 | |
---|---|
![]() | |
І-153 | |
Призначення: | винищувач |
Перший політ: | 1938 |
Прийнятий на озброєння: | 1939 |
Знятий з озброєння: | 1945 |
Розробник: | АТ «Дукс»d |
Всього збудовано: | 3437[1] |
Конструктор: | М. М. Полікарпов |
Екіпаж: | 1 особа |
МШ біля землі: | 366 км/год |
МШ на висоті: | 426 (5100м) км/год |
Дальність польоту: | 510 км |
Практична стеля: | 11000 м |
Швидкопідйомність: | 15 м/с |
Довжина: | 6,275 м |
Висота: | 3,425 м |
Розмах крила: | 10,00 м |
Площа крила: | 22,14 м² |
Споряджений: | 1902 кг |
Двигуни: | M-63 |
Тяга (потужність): | 900 |
Підвісне озброєння: | бомби до 100 кг або 6×РС-82 |
Кулеметне озброєння: | 4×7.62 ШКАС |
![]() |
І-153 «Чайка» — радянський поршневий винищувач 1930—1940-х років.
Створений в КБ Полікарпова у 1938 році. Є безпосереднім розвитком (третя версія,— що і виражено в назві) літака І-15. Основна відмінність — колеса, що прибираються (лижі). Крім цього, багато в конструкції було переглянуто. Введена бронеспинка. Вважався[ким?] найдосконалішим серійним винищувачем подібної схеми.
Перше бойове хрещення — в Монголії під час боїв із японцями за Халхин-Гол, але вже тоді зазнавав великих втрат і міг застосовуватись лише сумісно з І-16. Використовувався в Китаї та в Радянсько-фінській війні (1939—1940). До початку Німецько-радянської війни остаточно застарів і не міг навіть наздогнати деякі модифікації Junkers Ju 88 та Дорньє[джерело?], не кажучи вже про Messerschmitt Bf 109, зважаючи на низьку швидкість. Проте на початку війни використовувався як винищувач, у тому числі в ППО при обороні Москви, а також як легкий штурмовик.
- Аеродинамічна схема — півтораплан.
- Верхнє крило виконано за схемою «чайка»
- Шасі, що прибираються
- Додаткове оснащення:
- І-153 — М-25В — перші серійні екземпляри
- І-153П — М-62 — як попередній, але замість 4-х БС 2 ШВАК — синхронні. Випускався серійно (побудовано 8 машин).
- І-153В — М-62 — висотний із герметичною кабіною (зварний) А. Я. Щербакова.
- И-153В — М-63 ТК.ГК. — 2 турбокомпресори ТК-3 та м'якою кабіною.
- Бондаренко Михайло Захарович — двічі Герой Радянського Союзу;
- Речкалов Григорій Андрійович — двічі Герой Радянського Союзу;
- Авдеєв Олександр Федорович — Герой Радянського Союзу;
- Антонов Яків Іванович — Герой Радянського Союзу.
- Панов Дмитро Пантелійович
- ↑ Маслов М.А., 2008 г., стр. 95
- И-153 / М.Маслов — М.: Р. И. Ц. Авиатик, 2001; ISBN 5-93848-003-5
- Утерянные победы / Эрих Манштейн; сост.: C. Б. Переслегин.
- Р. Исмаилов.— М.: ООО «Издательство АСТ»; СПб.: Terra Fantastica, 2002. — 891,[5] c.— (Военно-историческая библиотека). ISBN 5-17-010652-1 (АСТ); ISBN 5-7921-0240-6 (TF)
- http://www.airpages.ru/cgi-bin/pg.pl?nav=ru60&page=i15_3 [Архівовано 25 лютого 2006 у Wayback Machine.]
- http://www.airwar.ru/enc/fww2/i153.html [Архівовано 16 грудня 2005 у Wayback Machine.]
- http://www.army.lv/?s=563&id=262 [Архівовано 18 листопада 2004 у Wayback Machine.]
- http://combatavia.info/index1i153.html [Архівовано 5 травня 2006 у Wayback Machine.]
![]() |
Це незавершена стаття з авіації. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |