Kreditivbrev
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/47/King_Edward_VII_Letter_of_Credence_19051101_1.jpg/250px-King_Edward_VII_Letter_of_Credence_19051101_1.jpg)
Kreditivbrev (franska: Lettre de créance) är en fullmakt från en statschef till en ambassadör eller envoyé att representera sitt land hos främmande makt.[1]
Kreditivbrevet lämnas till mottagarlandets statschef i samband med att ambassadören tillträder sitt uppdrag. Överlämnandet kallas ackreditering och sker normalt under högtidliga och ceremoniella former.[2]
En återkallelse av ambassadörsfullmakt kallas rappellbrev (även lettre de rappel).[2]
Formuleringar
[redigera | redigera wikitext]Kreditivbrev från en monark till en annan monark (på samma nivå som kung eller regerande drottning) skrivs i första person och de tillskriver varandra som syskon (t.ex. "er broder" eller "er syster").[3] När en kung eller drottning skriver till en monark med lägre titel som storhertig eller furste används istället "er kusin".[3]
I kreditivbrev som ställs från en monark till en icke-monarkisk statschef används däremot pluralis majestatis och "er vän".[3]
Se även
[redigera | redigera wikitext]Referenser
[redigera | redigera wikitext]- ^ ”kreditivbrev”. www.ne.se. Nationalencyklopedin. https://www.ne.se/uppslagsverk/encyklopedi/l%C3%A5ng/kreditivbrev. Läst 27 februari 2024.
- ^ [a b] ”Högtidliga audienser”. www.kungahuset.se. Kungliga Hovstaterna. https://www.kungahuset.se/sveriges-monarki/ceremonier-och-hogtider#h-Hogtidligaaudienser. Läst 27 februari 2024.
- ^ [a b c] Satow, Ernest (1932). ”A guide to diplomatic practice” (på engelska) (Internet Archive). archive.org. London, Longmans. sid. 72-86. https://archive.org/details/guidetodiplomati00satouoft/page/72/mode/2up. Läst 28 februari 2024.
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]Wikimedia Commons har media som rör Kreditivbrev.
|