Austrijska služba u inostranstvu
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Service_Abroad.png/230px-Service_Abroad.png)
Austrijska služba u inostranstvu (nem. Auslandsdienst Österreichs) je alternativni oblik služenja civilne službe u Austriji, koji se sprovodi u inostranstvu. Vidovi služenja su: Austrijska spomen-služba (nem. Gedenkdienst), socijalna služba (nem. Sozialdienst) i mirovna služba (nem. Friedensdienst). Ideja o osnivanju ovog oblika civilne službe, zasnovana je na nemačkom projektu Mirovna služba akcije pomirenja (ASF), a inicijator je austrijski politikolog Andreas Maislinger. Ovo je treći i najnoviji vid služenja mladih Austrijanaca i pored služenja obaveznog vojnog roka i civilnog služenja, predstavlja jednu moguću alternativu.
Zakonska regulativa
[уреди | уреди извор]Austrijski zakon pojam Služba u inostranstvu (nem. Auslandsdienst, Auslandszivildienst) ne poznaje. Kako se civilno služenje smatra državnom službom na teritoriji Austrije, po § 12b Zakona o civilnom služenju[1] u pravnom smislu ovaj vid ne predstavlja posebnu formu civilnog služenja. Učesnik u inostranoj službi se, kroz ovaj vid služenja oslobađa obaveze služenja u civilnoj službi.[1] Sličan vid civilnog služenje je u Nemačkoj pod nazivom Drugačiji vid služenja (nem. Anderer Dienst im Ausland (ADiA))
Istorija
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/1a/Andreas_Maislinger_Muzeum_Auschwitz_Birkenau.jpg/220px-Andreas_Maislinger_Muzeum_Auschwitz_Birkenau.jpg)
Krajem 1970-tih Andreas Maislinger[2][3] je inicirao ozakonjenje ovakvog vida služenja obaveze vojnog roka u Austriji, koja prvenstveno za cilj ima obeležavanje spomena na žrtve holokausta.[4] U televizijskoj emisiji Kreuzverhör, 10. oktobra 1980. godine, na poziv austrijskog novinara Antona Pelinke, Andreas Maislinger je prezentirao svoje koncept služenja u bivšem Koncentracionom logoru Aušvic.[5] Tadašnji predsednik Austrije Rudolf Kirhšleger je odbio njegov koncept, rečima:
"...jedan Austrijanac nema razloga da se iskupljuje za Aušvic ..."
Tek 1995. godine Kirhšleger je priznao pozitivne rezultate i odjek u svetu o služenju i konceptu Maislingera.[6]
Tokom 1980/81. Maislinger sa Joahimom Šler je radio kao volonter u projektu nemačke ASF, pod vođstvom nemačkih književnika Volker fon Ternea i Kristofa Heubnera,[7] gde je pri Državnom muzeju Aušvic-Birkenau surađivao i vodio grupe nemačke omladine. Nakon povratka u Austriju, Maislinger je bio ubeđen, da je ovakav ili sličan vid služenja moguć i u Austriji.[8] Podršku je dobio od Simona Vizentala, Tedija Koleka,[9] Arija Rata, Herberta Rosenkranza, Gerharda Retlera i Karla Pfeifera.
Realizacija
[уреди | уреди извор]U maju 1991. godine, tadašnji austrijski ministar unutrašnjih poslova Franc Lešnak, obavestio je Andreasa Maislingera pismom[10] da je od strane austrijske vlade, moguće služenje u inostranstvu, kao alternativa za civilno služenje (nem. Zivildienst), te da se odobravaju potrebna novčana sredstva u okviru Austrijskog ministarstva unutrašnjih poslova. Već 1. septembra 1991. u Državni muzej Aušvic-Birkenau odlazi prvi obveznik s ciljem negovanja sećanja na žrtve holokausta.[11]
Razvoj
[уреди | уреди извор]U novembru 1997. godine donesena je nova zakonska odredba, kojom se omogućava službovanje u inostranstvu, takođe za druga dva vida: socijalnu službu i mirovnu službu. Za vreme mandata austrijskog ministra unutrašnjih poslova Ernsta Štrasera je 2001. godine osnovano udruženje Auslandsdienst-Förderverein,[12] koje je zaduženo za raspodelu novčanih sredstava nezavisnih organizacija. U međuvremenu je više od 1.100 mladih Austrijanaca iskoristilo ovaj način služenja, te služilo na svih pet kontinenata. Danas je Verein Österreichischer Auslandsdienst (VÖA) jedna od osnovnih organizacija, koja pomaže pri izvođenju služenja Austrijanaca u inostranstvu.[13]
Finansiranje
[уреди | уреди извор]Svakoj organizaciji, austrijska vlada odobrava određena novčana sredstva po članku § 12b Zakona o civilnom služenju[1] Svaki obveznik se potpomaže sa maksimalnim iznosom od 9.000 €. Moguća je dalja raspodela sredstava, čime se omogućava većem broju obveznika, učešće u projektu, što s druge strane, umanjuje iznos podrške na minimalno 4.500 €. Ovom podrškom države omogućava se ovakvo služenje obveznicima, ali se istovremeno ograničava njihov broj.[14]
Reference
[уреди | уреди извор]- ^ а б в Zakon o civilnom služenju
- ^ „Pressearchiv”. Архивирано из оригинала 23. 09. 2015. г. Приступљено 17. 04. 2019.
- ^ „Briefarchiv”. Архивирано из оригинала 21. 05. 2011. г. Приступљено 17. 04. 2019.
- ^ „Zivildienst in Holocaust Gedenkstätten“, Dr. Peter Huemer und Dr. Andreas Maislinger, ORF Moment – Leben Heute, 9. mart 1988.
- ^ Andreas Maislinger: „ZIVILDIENST“ in Auschwitz, Stattblatt – Linzer Programm- und Belangzeitschrift 22/1980
- ^ Brief von Dr. Rudolf Kirchschläger an Dr. Andreas Maislinger Архивирано на сајту Wayback Machine (29. октобар 2013), Beč 3. februar 1995.
- ^ Einsam unter Friedensengeln: Wehrdienstverweigerer Andreas Maislinger lebt alternativen Friedensdienst vor, PROFIL, 12. juli 1982.
- ^ „Zivildienst in Holocaust Gedenkstätten“, Dr. Peter Huemer und Dr. Andreas Maislinger, ORF „Moment – leben heute“, 9. mart 1988.
- ^ Teddy Kollek zum Projekt Gedenkdienst, Tiroler Tageszeitung, 12. januar 1993.
- ^ Brief von Innenminister Franz Löschnak an Andreas Maislinger, Die GEMEINDE, 22. juli 1991.
- ^ Positives Echo auf Österreichs ersten Zivildiener, der in ehemaligem KZ Auschwitz dient, Tiroler Tageszeitung, 12./13. septembar 1992.
- ^ Zivildiener: Neuer Verein für Auslandsdienste – „Verein zur Förderung des Auslandsdienstes“ Архивирано на сајту Wayback Machine (11. август 2014), Der Standard, 5. mart 2001.
- ^ „Službena stranica VÖA”. Архивирано из оригинала 13. 11. 2014. г. Приступљено 17. 04. 2019.
- ^ Der Standard Gerald John: Harter Schnitt bei Gedenkdienst, Der Standard 10. novembar 2010. {
Literatura
[уреди | уреди извор]- "Friedensbewegung in einem neutralen Land. Zur neuen Friedensbewegung in Österreich. (Peace movement in a neutral country. Related to the new peace movement in Austria.) In: Medienmacht im Nord-Süd-Konflikt". (The power of media in the north – south conflict.) Suhrkamp, Frankfurt am Main 1984 ISBN 3-518-11166-3
- "'Neue' Österreichische Friedensbewegung". ("New“ Austrian Peace Movement.) In: Österreichisches Jahrbuch für Politik 1983. (Austrian Annual for Politics 1983.) Vienna, 1984
- "Das katholisch-konservative Lager". (The catholic – conservative side.) In: Widerstand und Verfolgung in Tirol 1934–1945, Band 2. ÖBV, (Resistance and Persecution in Tirol 1934–1945, Band 2. Austrian book publisher), Vienna 1984 ISBN 3-215-05368-3
- "'Den Nationalsozialisten in die Hände getrieben'. Zur Geschichtspolitik der SPÖ von 1970 bis 2000". ("Drifted into the National Socialists Hands“. Related to the history politics of the Socialists in Austria from 1970 to 2000.) In: Europäische Rundschau, (European review), number 3/2001
- Costa Rica. Politik, Gesellschaft und Kultur eines Staates mit ständiger aktiver und unbewaffneter Neutralität. (Costa Rica, Politics, Society and Culture of a State with Continuous Active and Unarmed Neutrality.) Inn-Verlag, Innsbruck 1986 ISBN 3-85123-091-4
- Der Putsch von Lamprechtshausen. Zeugen des Juli 1934 berichten. (The Putsch of Lamprechtshausen. Report of Witness to July, 1934), Self - published, Innsbruck 1992 ISBN 3-901201-00-9
- Maislinger, Andreas (децембар 1979). „Internationale Jugendbegegnungsstätte Auschwitz” [The International Youth Meeting Center in Auschwitz]. Kritisches Christentum (на језику: немачки). 33. Архивирано из оригинала 2013-10-04. г.
- „Brief von Dr. Rudolf Kirchschläger an Dr. Andreas Maislinger, Wien 3. Februar 1995” (на језику: немачки). Архивирано из оригинала 2013-10-29. г.
- Ennemoser, Magdalena (2023-05-12). „Vorsitzender Andreas Maislinger verlässt Auslandsdienst”. Tiroler Tageszeitung Online (на језику: немачки). Приступљено 2023-05-18.
- Austrian Town of Hitler's Birth Aims to Transform 'the Burden' Архивирано 2011-05-31 на сајту Wayback Machine, Paul Watson, Los Angeles Times (13 January 2001)
- History as responsibility - House of Responsibility Архивирано 2004-11-03 на сајту Wayback Machine
- Paulitsch, Linda (2023-05-10). „Gedenken und Terror”. www.falter.at (на језику: немачки). Приступљено 2023-05-11.
- „Psychoterror im Auslandsdienst? Schwere Vorwürfe gegen Leiter”. www.puls24.at (на језику: немачки). Приступљено 2023-05-11.
- Kleinrath, Josef (2023-05-10). „Schwere Vorwürfe gegen Auslandsdienste-Chef”. kurier.at (на језику: немачки). Приступљено 2023-05-11.
- „Vorwürfe gegen Leiter des Auslandsdienst - ZIB 1 vom 09.05.2023 um 19:30 Uhr”. ORF-TVthek (на језику: немачки). Приступљено 2023-05-11.
- „Reply to a parliamentary question” (PDF) (на језику: немачки). стр. 1684. Приступљено 20. 11. 2012.
- „Austrian Acknowledgement of Guilt for Holocaust Welcomed by Survivors”. Jewish Telegraphic Agency.
- Professor Pan Guang received Austrian Holocaust Memorial Award Архивирано јануар 4, 2011 на сајту Wayback Machine
- High Austria distinction for Alberto Dines, Brazilian journalist and biographer of Stefan Zweig
- Virginia Holocaust Museum co-founder honored by Austria Архивирано мај 14, 2010 на сајту Archive.today, Richmond Times-Dispatch, May 11, 2010
Spoljašnje veze
[уреди | уреди извор]- Austrian Service Abroad
- Radio Auslandsdienst (German)
- Knjiga: „Heimweh nach der Welt. 20 Jahre Auslandsdienst“ Архивирано на сајту Wayback Machine (16. децембар 2014)
- Austrijsko ministarstvo unutrašnjih poslova: Zivildienstserviceagentur
- Austrijsko ministarstvo unutrašnjih poslova: Trägerorganisationen des Auslandsdienstes, Stand 1. Juli 2010 (PDF; 951 kB)
- CV of Gedenkdienst Founder Andreas Maislinger (Kleinmann Family Foundation)
- Homepage of Austrian Service Abroad
- Homepage of Austrian Holocaust Memorial Service
- Homepage of Austrian Holocaust Memorial Service
- Maislinger page at OCLC
- CLIO Catalogue Columbia University New York, books
- CLIO Catalogue Columbia University New York, articles