Хватач снова
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/Dreamcatcher.jpg/300px-Dreamcatcher.jpg)
У неким културама Индијанаца, хватач снова је ручно прављени предмет заснован на обручу од врбе, на којој је уткана лабава мрежа. Хватач снова је тада украшен бисерима или перјем.[1]
Порекло
[уреди | уреди извор]Хватач снова је настао у индијанским племенима, а касније су усвојени од стране неких суседних народа кроз бракове и трговине. То није било све до пан-индијског покрета из 1960их и 1970их, који су усвојени од стране Индијанаца из више различитих народа. Неки сматрају хватач снова симбол јединства између различитих племена, и општи симбол идентификације Индијанаца или првих нација култура. Међутим, многи други Американци тврде да је хватач снова претерано комерцијализован, офанзивно злоупотребљаван и злоупотребљен од стране не-домородаца.[2][3]
Традиционално, Ојибва(Индијанско племе) праве хватач снова везујући жиле праменова у мрежу око малог круга или одсецањем обликованог оквира од врбе. Добијен "хватач снова", виси изнад кревета, користи се као шарм спасавања људи, обично деце, из ноћне море. Познато је и да хватаче снова смеју правити само мушкарци, у супротном они губе своју намену и значај.
Ојибва верују да хватач снова мења снове неке особе. По Конраду Ј. Кавецзинском, "Само добри снови ће бити дозвољени да филтрирају кроз ... Лоши снови ће остати у ухваћени, нестају са светлости дана". Лепи снови ће проћи кроз и спуштати се низ перје на спавача.
Друго објашњење порекла Лакота, "ноћне море пролазе кроз рупе , добри снови су заробљени у мрежу, а затим се спуштају низ перје на лице спавача."
Делови хватача снова
[уреди | уреди извор]Сваки део хватача снова има своје значење, од обруча све до бројанице на мрежи.
Популаризација
[уреди | уреди извор]Разне врсте "хватача снова", од којих многи имају мало сличности са традиционалним стиловима, сада се, излаже и продаје појединцима. Према Филип Џенкинсу, то се сматра од стране многих традиционалних Индијанаца и њихових присталица да буде непожељан облик културног присвајања.
Популарности ове амајлије допринео је и амерички писац хорор романа Стивен Кинг, својим романом "Замка за снове",[4] који је у Србији први пут објављен 2001. године. Према овом роману касније је снимљен и истоимени филм.[5]
Види још
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Prindle, Tara. „NativeTech: Dream Catchers”. Приступљено 23. 12. 2007.
- ^ Jenkins, Philip (2004. 9). Dream Catchers: How Mainstream America Discovered Native Spirituality. New York: Oxford University Press. ISBN 0-19-516115-7. Проверите вредност парамет(а)ра за датум:
|date=
(помоћ) - ^ "Native American Dream catchers", Native-Languages
- ^ „ZAMKA ZA SNOVE”. Zvanični veb-sajt. Knjižare Vulkan. Архивирано из оригинала 30. 07. 2021. г. Приступљено 14. 8. 2020.
- ^ „Dreamcatcher (2003)”. IMDb. Приступљено 14. 8. 2020.