Стефан ел Шарави
Стефан ел Шарави | |||
---|---|---|---|
![]() Ел Шарави у дресу Италије 2015. године | |||
Лични подаци | |||
Датум рођења | 27. октобар 1992. | ||
Место рођења | Савона, Италија | ||
Висина | 1,78 m | ||
Позиција | играч средине терена | ||
Клупске информације | |||
Тренутни клуб | Рома | ||
Број | 92 | ||
Јуниорска каријера | |||
2001—2006 2006—2008 |
Легино Ђенова | ||
Сениорска каријера* | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
2008—2011 2010—2011 2011—2016 2015—2016 2016 2016—2019 2019—2021 2021— |
Ђенова → Падова Милан → Монако → Рома Рома Шангај Шенхуа Рома |
3 29 82 15 16 93 16 49 |
(0) (9) (21) (0) (8) (26) (1) (5) |
Репрезентативна каријера** | |||
2012— | Италија | 28 | (6) |
Награде
| |||
* Датум актуелизовања: 14. март 2021. ** Датум актуелизовања: 13. новембар 2017. |
Стефан ел Шарави (итал. Stephan El Shaarawy; арап. ستيفان الشعراوي; Савона, 27. октобар 1992) италијански је фудбалер који тренутно наступа за Рому на позицији нападача. Сениорску каријеру почео је у Ђенови, а након позајмице у Падови, купио га је Милан. Након тога наступао је за Монако, Рому и Шангај Шенхуа, а 2021. се вратио у римски клуб. Надимак му је Фараон (итал. Il Faraone), због египатских корена.
Ел Шарави је члан националног тима Италије. Дебитовао за сениорски тим у августу 2012. у пријатељском мечу против Енглеске, а три месеца после тога Шарави је постигао свој први гол у мечу против Француске.
Ранији живот
[уреди | уреди извор]Ел Шарави је рођен у Савони, отац му је Египћанин, а мајка Италијанка.[1] Он себе сматра муслиманом, али не поштује Рамазан.[2]
Каријера
[уреди | уреди извор]Ђенова
[уреди | уреди извор]21. децембра 2008. године, са 16 година и 55 дана, ел Шарави је имао свој дебитантски наступ, када је ушао као замена за повређеног Јанковића, одиграо десет минута у Серији А на мечу против Кјева и тако постао најмлађи дебитант у Серији А у историји Ђенове.[3][4][5][6]
Падова (позајмица)
[уреди | уреди извор]У јуну 2010. године био је позајмљен Падови за сезону 2010/11 у Серији Б.[7] У том периоду у Падови, он је брзо постао кључни елемент тима, где је са 9 голова на 30 одиграних утакмица, водио клуб из покрајине Венето до финала плеј-офа, где су изгубили од Новаре.[4][8] Био је изабран за играча године у Серији Б у 2011. години због сјајних игара у Падови.[9]
Милан
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/51/Robinho_laughing_with_Stephan_El_Shaarawy%2C_August_2012.jpg/210px-Robinho_laughing_with_Stephan_El_Shaarawy%2C_August_2012.jpg)
Прелаз у први тим (2011—12)
[уреди | уреди извор]Ел Шарави је 25. јуна 2011. прешао у Милан, а Ђенова је за уговор о сувласништву добила новац и сувласништво над Александером Меркелом.[1][8][10][11] У првој сезони у Милану, Шарави је имао јаку конкуренцију на својој позицији у виду Ибрахимовића, Касана, Робиња и Пата, што је утицало на његов број наступа.[12] 18. септембра 2011. године дебитовао је за Милан на стадиону Сан Паоло у поразу од 3:1 од Наполија у Серији А.[1][13] Три дана касније постигао је свој први погодак, када је ушао као замена за повређеног Пата, у мечу против Удинезеа, који је завршен 1:1.[1][14][15] У првих шест месеци су се водиле полемике да би могао да буде позајмљен неком клубу, али у договору тренера Масимилијана Алегрија и Адријана Галијанија одлучено је да он ипак остане у клубу.[16] Тада је Шарави почео знатно да напредује и да буде један од најбоље оцењених младих фудбалера у Италији. 8. фебруара 2012. године постигао је гол у поразу од Јувентуса од 1:2 у Купу Италије.[17] До краја прве сезоне у Милану Ел Шарави је забележио 28 наступа, на којима је постигао 4 гола.[18]
Сезона пробоја (2012—13)
[уреди | уреди извор]25. јула 2012. године потписао нови петогодишњи уговор и тако се обавезао на сарадњу са Росонерима до 2017. године, који су откупили Ђеновин удео у сувласништву.[19][20][21] Прелазак Ибрахимовића у ПСЖ и Касана у Интер, као и повреде Робиња и Пата, натерале су тренера Алегрија да Шаравију да већи број прилика да покаже своје фудбалско умеће, што је он и искористио.[12] 3. октобра 2012. године постигао је дебитантски погодак у Лиги шампиона против Зенита и тада је имао 19 година и 342 дана и тако постао најмлађи Миланов стрелац у овом такмичењу.[12][22] 30. октобра, на гостовању код Палерма, донео је бод Милану, изједначујућим голом у осамдесетом минуту.[23] Са два поготка ел Шаравија у дербију против Наполија у новембру 2012. године, Милан је освојио бод у гостима, иако је губио са 0:2,[24] а одлична форма је потврђена са два гола у победи над Катанијом. Ел Шарави је фантастичну полусезону окончао са 14 погодака.[25]
Долазак Балотелија у клуб крајем јануара 2013. године, који је повукао одређене тактичке измене у игри Милана, као и пад форме, утицао је на учинак Шаравија,[26] који је на 20 утакмица другог дела сезоне, постигао само 2 гола у Серији А, чиме је сезону окончао са 16 лигашких голова.[25] Један од голова у другом делу сезоне био је онај 24. фебруара 2013. године, у дербију против Интера, који је завршен нерешено (1:1).[27] Недуго после тога потписао је нови уговор са клубом, којим је продужио сарадњу до 2018. године.[28] И поред лоше полусезоне Шарави је имао подршку клуба, који је одбацио могућност његовог трансфера.[29][30][31]
Сезоне погођене повредама (2013—15)
[уреди | уреди извор]20. августа 2013. Шарави је постигао гол за Милан против ПСВ Ајндховена у првој утакмици плеј-офа за Лигу шампиона, што је био његов први погодак у такмичарској утакмици још од дербија са Интером у фебруару.[32] Након што је од почетка септембра одсуствовао због повреде бутног мишића, нова повреда пре повратка, овај пут левог стопала, одвојила је ел Шаравија од терена на дужи период.[33] Како опоравак није ишао по плану, клуб је одлучио да га у децембру 2013. године пошаље на операцију, због које је одсуство продужено за још 10 недеља.[34][35][36] На терен се вратио тек 11. маја 2014. године, када је одиграо друго полувреме у поразу од Аталанте од 2:1.[37]
8. новембра 2014. године, Шарави је поготком против Сампдорије, прекинуо голгетерски пост у лиги, који је трајао 622 дана.[38] У јануару 2015. године ел Шарави је доживео повреду десног стопала, због које је првобитно требало да 2 месеца одсуствује са терена.[39] Ипак, опоравак је трајао 4 месеца, након чега је ел Шарави повратак на терен, 24. маја 2015. године, обележио са два гола Торину, у победи од 3:0.[40][41] У ове две сезоне, у којима је имао проблеме са повредама, Шарави је одиграо укупно само 28 утакмица.[42]
Монако
[уреди | уреди извор]У јулу 2015. године Шарави је, са намером да поврати форму, отишао на позајмицу у Монако до краја сезоне, са опцијом обавезног откупа уговора ако одигра 25 утакмица.[43][44][45]
У јануару 2016. године, након одигране 24 утакмице, Монако је објавио да не рачуна на ел Шаравија и да у сарадњи са Миланом, договара његов прелазак у други клуб.[45] Шаравијев голгетерски учинак у Монаку била су три гола у европским такмичењима.[46]
Рома
[уреди | уреди извор]У јануару 2016. године Рома је позајмила ел Шаравија до краја сезоне.[47][48] На дебију за Рому против Фрозинонеа, 30. јануара 2016. године, Шарави је постигао гол, у победи од 3:1.[49][50] Месец дана касније, са два гола донео је Роми три бода са гостовања у Емполију.[51] Ел Шарави је наставио са одличним играма за Рому и до краја сезоне постигао је 8 голова на 16 утакмица.[52] Захваљујући томе Рома је активирала клаузулу из уговора о позајмици и на крају сезоне откупила је ел Шаравија од Милана за 13 милиона евра, који је потписао петогодишњи уговор.[52]
24. априла 2017. године Шарави је забележио чак три асистенције у гостујућој победи Роме над Пескаром од 4:1.[53] Сезону 2016/17. Шарави је окончао са 12 постигнутих голова, што је био његов најбољи учинак још од сезоне 2012/13 у Милану, којом се пробио на велику сцену.[54]
28. октобра 2017. године Шарави је одличним голом из волеја донео победу Роми над Болоњом (1:0),[55] а одличну форму потврдио је три дана касније, када је постигао два гола у победи над Челсијем (3:0) у Лиги шампиона.[56] До краја сезоне Шарави је постигао 9 голова за Рому.[57]
11. новембра 2018. године постигао је два гола у победи над Сапмпдоријом од 4:1.[58] Шаравијев голгетерски учинак на крају сезоне 2018/19. опет је био двоцифрен са 11 голова.[59]
Шангај Шенхуа
[уреди | уреди извор]У јулу 2019. године, ел Шарави је прешао у Шангај Шенхуу, у трансферу вредном 16 милиона евра.[60] У децембру 2019. године Стефан је са Шангајем освојио кинески ФА куп, када су били бољи од Шандонг Луненга (0:1, 3:0), где је у реваншу постигао други гол за Шангај.[61]
Рома
[уреди | уреди извор]У јануару 2021. године, ел Шарави се вратио у Рому, потписавши уговор као слободан играч.[62]
Интернационална каријера
[уреди | уреди извор]Стефан је могао да игра за фудбалску репрезентацију Египта, али није јер је тадашњи тренер Хасан Шехата рекао да сваког Египћанина који игра у иностранству то не квалификује да игра за репрезентацију.[63] Овај коментар је котрадикторан Шаравијевој изјави да одбио Египатску фудбалску федерацију јер му је жеља да игра за Италију.[15]
Млађе селекције
[уреди | уреди извор]Шарави је прво наступао за репрезентације Италије до 17 година, са којом је наступио на европском и светском првенству,[64] а касније је наступао и за репрезентацију до 21. године.
Сениор
[уреди | уреди извор]За сениорску репрезентацију дебитовао је 15. августа 2012, у пријатељском мечу против Енглеске, у поразу од 2:1.[65] Први гол постигао је 14. новембра 2012. године против Француске у поразу од 2:1.[64][66]
Са репрезентацијом је учествовао на Купу конфедерација 2013. године.[67] Играо је на утакмици групне фазе против Бразила, који је Италија изгубила са 4:2,[68] а на утакмици за треће место против Уругваја, коју су азури добили након једанаестераца, ел Шарави је био један од стрелаца у пенал серији.[69]
Повреде у сезони 2013/14, због којих је пропустио већину утакмица, су коштале Шаравија места у репрезентацији на светском првенству у Бразилу 2014. године.[70]
10. октобра 2015. године постигао је гол за репрезентацију након скоро 3 године, у победи над Азербејџаном, захваљујући којој се Италија пласирала на европско првенство.[71]
Стефан је био члан репрезентације на европском првенству 2016. године,[72] где је наступио само на утакмици против Ирске, када је ушао са клупе у задњних двадесетак минута.[73]
15. октобра 2019. Шарави је постигао гол за Италију против Лихтенштајна (5:0) у квалификацијама за Европско првенство 2020. године, што је била његова прва утакмица за репрезентацију после 2017. године и пораза од Шведске у плеј-офу за светско првенство.[74] 7. октобра 2020. године постигао је два гола на пријатељској утакмици против Молдавије, у победи од 6:0.[75]
Покровитељство
[уреди | уреди извор]У 2012. години Шарави је потписао спонзорски уговор са америчком кућом спортске опреме Најки. Појављује се у новој реклами Најка за Зелену брзину 2 заједно са Мариом Гецеом, Еданом Азаром, Кристијаном Ериксеном и Тиом Волкотом.[76][77]
Ел Шарави се са Месијем нашао на омоту италијанске верзије видео-игре ФИФА 14.[78]
Статистика
[уреди | уреди извор]Клупска
[уреди | уреди извор]Клуб | Сезона | Лига | Куп | Лига Куп | Континентално | Остало | Укупно | ||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Наступа | Голова | Наступа | Голова | Наступа | Голова | Наступа | Голова | Наступа | Голова | Наступа | Голова | ||
Ђенова | 2008–09 | 1 | 0 | 0 | 0 | — | — | — | 1 | 0 | |||
2009–10 | 2 | 0 | 0 | 0 | — | 0 | 0 | — | 2 | 0 | |||
Укупно | 3 | 0 | 0 | 0 | — | 0 | 0 | — | 3 | 0 | |||
Падова (позајмица) | 2010–11 | 29 | 9 | 1 | 0 | — | — | — | 30 | 9 | |||
Милан | 2011–12 | 22 | 2 | 4 | 2 | — | 2[а] | 0 | 0 | 0 | 28 | 4 | |
2012–13 | 37 | 16 | 1 | 1 | — | 8[а] | 2 | — | 46 | 19 | |||
2013–14 | 6 | 0 | 0 | 0 | — | 3[а] | 1 | — | 9 | 1 | |||
2014–15 | 18 | 3 | 1 | 0 | — | — | — | 19 | 3 | ||||
Укупно | 82 | 21 | 6 | 3 | — | 13 | 3 | 0 | 0 | 101 | 27 | ||
Монако (позајмица) | 2015–16 | 15 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9[б] | 3 | — | 24 | 3 | |
Рома (позајмица) | 2015–16 | 16 | 8 | — | — | 2[а] | 0 | — | 18 | 8 | |||
Рома | 2016–17 | 32 | 8 | 4 | 2 | — | 8[в] | 2 | — | 45 | 12 | ||
2017–18 | 33 | 7 | 1 | 0 | — | 10[а] | 2 | — | 44 | 9 | |||
2018–19 | 28 | 11 | 1 | 0 | — | 4[а] | 0 | — | 33 | 11 | |||
Укупно | 109 | 34 | 5 | 2 | — | 24 | 4 | — | 139 | 40 | |||
Шангај Шенхуа | 2019 | 10 | 1 | 3 | 3 | — | — | — | 13 | 4 | |||
2020 | 6 | 0 | 0 | 0 | — | 0 | 0 | 0 | 0 | 6 | 0 | ||
Укупно | 16 | 1 | 3 | 3 | — | 0 | 0 | 0 | 0 | 19 | 4 | ||
Рома | 2020–21 | 4 | 0 | 0 | 0 | — | 3 | 1 | — | 7 | 1 | ||
Укупно у каријери | 259 | 65 | 16 | 8 | 0 | 0 | 49 | 11 | 0 | 0 | 325 | 84 |
- ^ а б в г д ђ Наступи у Лиги шампиона
- ^ 3 наступа и 1 гол у Лиги шампиона, 6 наступа и 2 гола у Лиги Европе
- ^ Наступи у Лиги Европе
Репрезентативна
[уреди | уреди извор]Репрезентација | Година | Наступа | Голова |
---|---|---|---|
Италија | 2012 | 3 | 1 |
2013 | 7 | 0 | |
2014 | 1 | 0 | |
2015 | 6 | 1 | |
2016 | 3 | 1 | |
2017 | 3 | 0 | |
2018 | 0 | 0 | |
2019 | 2 | 1 | |
2020 | 3 | 2 | |
Укупно | 28 | 6 |
- У колонама прво су приказани голови Италије, у колони резултат приказан је резултат након Шаравијевог гола[81]
Бр. | Датум | Стадион | Противник | Резултат | Коначан | Такмичење |
---|---|---|---|---|---|---|
1 | 14. новембар 2012 | Стадион Енио Тардини, Парма, Италија | ![]() |
1:0 | 1–2 | Пријатељска утакмица |
2 | 10. октобар 2015 | Стадион Тофик Бахрамов, Баку, Азербејџан | ![]() |
2:1 | 3–1 | Квалификације за европско првенство 2016 |
3 | 29. март 2016 | Алијанц арена, Минхен, Немачка | ![]() |
1:4 | 1–4 | Пријатељска утакмица |
4 | 15. октобар 2019 | Рајнпарк стадион, Вадуц, Лихтенштајн | ![]() |
4:0 | 5–0 | Квалификације за европско првенство 2020 |
5 | 7. октобар 2020 | Стадион Артемио Франки, Фиренца, Италија | ![]() |
3:0 | 6:0 | Пријатељска утакмица |
6 | 5:0 |
Трофеји
[уреди | уреди извор]Клупски
[уреди | уреди извор]Милан
[уреди | уреди извор]- Суперкуп Италије (1) : 2011.
Шангај Шенхуа
[уреди | уреди извор]- Кинески ФА куп (1) : 2019.
Рома
[уреди | уреди извор]- УЕФА Лига конференције (1) : 2021/22.
Репрезентативни
[уреди | уреди извор]Италија
[уреди | уреди извор]- Куп конфедерација (треће место): 2013.
Занимљивости
[уреди | уреди извор]Ел Шарави је навијач Милана од малих ногу, а поред Роналдиња, који му је био први идол, највише се угледао на Каку.[83][84]
Шарави је колекционар дресова.[84]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в г „El Shaarawy wants Milan for life | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „The Little Pharoah with a big reputation”. Yahoo! Sports. Приступљено 1. 2. 2013.
- ^ „Olivera lancia il Genoa Il Chievo sprofonda” (на језику: итал.). La Gazzetta dello Sport. 22. 12. 2008. Приступљено 19. 1. 2009.
- ^ а б „So just how good is AC Milan-bound teenage wonderkid Stephan El Shaarawy? Here's everything you need to know | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Chievo tra pali, errori e sfortuna Il Genoa passa all'89'. Ora è sesto - Serie A - Calcio - Sport - Repubblica.it”. www.repubblica.it. Приступљено 2021-03-10.
- ^ „Olivera gol, il Genoa in orbita - la Repubblica.it”. Archivio - la Repubblica.it (на језику: италијански). Приступљено 2021-03-10.
- ^ „E’ il baby talento Stephan El Shaarawy il primo volto nuovo del Padova 2010–11” (на језику: итал.). Calcio Padova. 27. 6. 2010. Архивирано из оригинала 26. 09. 2011. г. Приступљено 11. 6. 2011.
- ^ а б „AC Milan secure co-ownership deal for Genoa's Stephen El Shaarawy | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy, Milan's latest jewel”. FIFA. Архивирано из оригинала 13. 02. 2013. г. Приступљено 1. 2. 2013.
- ^ „Stephen El Shaarawy completes AC Milan transfer”. Goal.com. 25. 6. 2011. Приступљено 25. 6. 2011.
- ^ „Official: Milan sign El Shaarawy | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ а б в UEFA.com (2012-10-31). „Caribbean calling for fast-learner El Shaarawy”. UEFA.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.
- ^ „El Shaarawy: I had a great first season at AC Milan”. Goal.com. Приступљено 30. 1. 2013.
- ^ „Udinese vs AC Milan Report”. Goal.com. Архивирано из оригинала 22. 01. 2014. г. Приступљено 30. 1. 2013.
- ^ а б „Stephan El Shaarawy: The Premier League is great, but I'd like to stay at AC Milan forever | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Agent: Stephan El Shaarawy wants to stay at AC Milan | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „AC Milan vs Juventus Report”. Goal.com. Архивирано из оригинала 10. 02. 2012. г. Приступљено 3. 2. 2013.
- ^ „El Shaarawy: I had a great first season at AC Milan | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy extends Milan contract until 2017”. UEFA.com. 25. 7. 2012. Приступљено 25. 7. 2012.
- ^ „El Shaarawy renews AC Milan deal”. Goal.com. 25. 7. 2012. Приступљено 25. 7. 2012.
- ^ „El Shaarawy extends Milan contract | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ UEFA.com (2016-01-26). „Expert view on El Shaarawy's move to Roma”. UEFA.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.
- ^ „Palermo 2-2 AC Milan: El Shaarawy completes fightback but Rossoneri's inconsistency continues | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Napoli 2-2 AC Milan: Sensational El Shaarawy salvages point for Rossoneri | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ а б „El Shaarawy can replicate 2012 form, insists Allegri | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ Bandini, Nicky (2014-09-01). „Milan’s Stephan El Shaarawy dazzles without Balotelli cramping his style | Paolo Bandini”. The Guardian (на језику: енглески). ISSN 0261-3077. Приступљено 2021-03-12.
- ^ „Inter vs Milan | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy extends Milan deal | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „AC Milan rule out El Shaarawy exit | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Berlusconi Junior: El Shaarawy has a lot to prove to AC Milan | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Milan take El Shaarawy off market | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-13.
- ^ „El Shaarawy thrilled to end goal drought | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ September 2013, FourFourTwo Staff 30. „El Shaarawy sustains fractured foot”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-09.
- ^ March 2014, FourFourTwo Staff 18. „El Shaarawy on comeback trail for Milan”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy out for 10 weeks | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ UEFA.com (2013-12-28). „Surgery rules out El Shaarawy for ten weeks”. UEFA.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.
- ^ „El Shaarawy targets World Cup spot after AC Milan comeback | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-13.
- ^ November 2014, FourFourTwo Staff 08. „Serie A Wrap: El Shaarawy ends Milan drought”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-10.
- ^ „Milan rocked by El Shaarawy blow | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ May 2015, FourFourTwo Staff 24. „Milan 3 Torino 0: El Shaarawy grabs brace as Inzaghi's men ease to victory”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Milan-Torino 3-0: 2 gol di El Shaarawy, Pazzini fa 100, Ventura fuori dall'Europa”. La Gazzetta dello Sport - Tutto il rosa della vita (на језику: италијански). Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Opinion: El Shaarawy starting to thrive under demands of a big club”. www.asroma.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-12.
- ^ „El Shaarawy: 'Monaco turning point' | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Monaco sign Stephan El Shaarawy from AC Milan | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ а б „Monaco: 'El Shaarawy will leave' | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Stephan El Shaarawy set for Monaco exit | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Galliani: ‘El Shaarawy to Roma today’ | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy: ‘Roma was priority’ | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy's dream Roma debut | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Roma vs Frosinone | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ February 2016, FourFourTwo Staff 27. „Empoli 1 Roma 3: El Shaarawy at the double”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-09.
- ^ а б „Official: Roma buy El Shaarawy | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Five Things We Learned: El Shaarawy's unselfishness highlights vibrant win”. www.asroma.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-12.
- ^ „Football News: Roma star El Shaarawy falls asleep looking at Messi and Ronaldo | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Roma vs Bologna | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „CL: Roma demolish Chelsea | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy to cost Toro €16m | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-13.
- ^ „Roma vs Sampdoria | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy contract talks stall | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-13.
- ^ „Transfer news: Roma forward Stephan El Shaarawy is set to join Shanghai Shenhua in €16m deal | Goal.com”. www.goal.com. Архивирано из оригинала 29. 05. 2020. г. Приступљено 2021-03-08.
- ^ „Shanghai Shenhua lift fifth Chinese FA Cup | Football | News | AFC Champions League 2021”. the-AFC (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.
- ^ „El Shaarawy returns to Roma for second spell after 18 months in China | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-08.
- ^ „Fame and fortune elsewhere”. Al-Ahram Weekly. Архивирано из оригинала 13. 07. 2015. г. Приступљено 30. 1. 2013.
- ^ а б UEFA.com (2013-04-01). „El Shaarawy grateful for Under-17 experience”. UEFA.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.
- ^ „England 2–1 Italy”. BBC Sport. Приступљено 30. 1. 2013.
- ^ „France ruin El Shaarawy's party | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ FIFA.com. „FIFA Confederations Cup 2013 - News - Balotelli absence adds to Italy challenge - FIFA.com”. www.fifa.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.[мртва веза]
- ^ „Prandelli: El Shaarawy needs more character | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-12.
- ^ „Italy take Confederation Cup bronze”. The Sydney Morning Herald (на језику: енглески). 2013-06-30. Приступљено 2021-03-12.
- ^ May 2014, FourFourTwo Staff 23. „El Shaarawy denies Milan exit speculation”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-09.
- ^ „Italy beats Azerbaijan to qualify for Euro 2016 - Sportsnet.ca”. www.sportsnet.ca. Приступљено 2021-03-12.
- ^ June 2016, FourFourTwo Staff 21. „El Shaarawy completes permanent Roma switch”. fourfourtwo.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-09.
- ^ UEFA.com (2016-06-22). „Brady header wins it for Ireland against Italy in EURO 2016 Group E”. UEFA.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-12.
- ^ „El Shaarawy: 'Emotional Italy return' | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-09.
- ^ „El Shaarawy: 'Wait and good things come' | Football Italia”. www.football-italia.net. Приступљено 2021-03-13.
- ^ „Stephan El Shaarawy Wears the Nike GS2”. Football Boots. Приступљено 26. 11. 2012.
- ^ „Nike GS2 Football Boots”. FootballBoots.co.uk. Архивирано из оригинала 15. 05. 2016. г. Приступљено 26. 10. 2012.
- ^ „Stephan El Sharaawy nuovo volto italiano di FIFA 14 | FIFA | EA SPORTS”. web.archive.org. 2013-08-02. Архивирано из оригинала 02. 08. 2013. г. Приступљено 2021-03-12.
- ^ „Stephan El Shaarawy profile”. at A.C. Milan. Архивирано из оригинала 27. 11. 2011. г. Приступљено 1. 12. 2011.
- ^ Стефан ел Шарави на сајту Soccerway (језик: енглески)
- ^ а б „Nazionale in Cifre: El Shaarawy, Stephan” (на језику: италијански). FIGC. Приступљено 6. 9. 2015.
- ^ Стефан ел Шарави на сајту National Football Teams (језик: енглески)
- ^ „Genoa's Stephan El Shaarawy: Joining AC Milan would be a dream come true | Goal.com”. www.goal.com. Приступљено 2021-03-09.
- ^ а б UEFA.com (2018-04-02). „El Shaarawy talks Roma, shirt swapping and Barcelona”. UEFA.com (на језику: енглески). Приступљено 2021-03-11.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Стефан ел Шарави на сајту National Football Teams (језик: енглески)
- Стефан ел Шарави на сајту FIFA (архива)
- Стефан ел Шарави на сајту УЕФА (језик: енглески)