Леон Валрас
![]() | Овом чланку потребни су додатни извори због проверљивости. |
Леон Валрас | |
---|---|
![]() Леон Валрас | |
Датум рођења | 16. децембар 1834. |
Место рођења | Евре, Француска |
Датум смрти | 5. јануар 1910.75 год.) ( |
Место смрти | Монтре, Швајцарска |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fc/Walras_-_Th%C3%A9orie_math%C3%A9matique_de_la_richesse_sociale%2C_1883_-_5834436.tif/lossy-page1-220px-Walras_-_Th%C3%A9orie_math%C3%A9matique_de_la_richesse_sociale%2C_1883_-_5834436.tif.jpg)
Леон Валрас (фра. Marie-Esprit-Léon Walras; Евре, 16. децембар 1834 — Монтре, 5. јануар 1910) је био француско-швајцарски економиста[1] за кога је Јозеф Шумпетер рекао да је “највећи од свих економиста“.
Валрасов отац такође је био економиста и знатно је утицао на свог сина: да се бави економском теоријом, да прихвати субјективну теорију вредности и оријентацију на математичку економији, али и социјалистима блиске погледе на опорезивање, земљишно власништво и слично.
Од 1870. године предаје на универзитету у Лозани и са Паретом ствара Лозанску школу. 1874. године издаје главно дело – Елементи чисте економије[1] – са којим се уврстио међу основаче маргиналистичке револуције, заједно са Карлом Менгером и Стенлијем Џевонсом, која је утемељила савремену економску теорију.
Најважнији допринос Валраса је теорија опште равнотеже, која је и данас, у усавршенијем облику, основни концепт економске теорије. Пре Валраса није уложен већи труд да се покаже како се цела економија са много тржишта држи заједно и достиже равнотежу. Валрас је то покушао и учинио прве важне кораке на путу којим ће касније, тек половином XX века, поћи Жерар Дебре и Кенет Ароу и решити преостале проблеме јединствености и стабилности решења.
У првом кораку Валрас је изградио систем симултаних једначина да опише економију, што је велико достигнуће. Затим је показао да систем може бити решен за цене и количине пошто су број једначина и број непознатих једнаки. Та демонстрација да цене и количине могу бити јединствено одређене је свакако један од великих доприноса Валраса.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/GraveAlineAndLeonWalras-CimetiereClarensVD_RomanDeckert29022024.jpg/220px-GraveAlineAndLeonWalras-CimetiereClarensVD_RomanDeckert29022024.jpg)
Други корак проистиче из Валрасове спознаје да чињеница да његов систем може бити решен за равнотежно стање не гарантује да ће се до њега и доћи. Стога је увео тзв. "tâtonnement" (фра. тражење у мраку) процес који ће систем довети у равнотежу. Tâtonnement је процес покушаја и грешака у коме аукционар извикује цену, а потенцијални купци извикују колико робе по тој цени желе да купе. Уколико се тражња и понуда не поклопе, поступак се понавља све до достизања ранотеже.
Пошто је живео далеко од великих економских центара и пошто Елементи задуго нису објављени на енглеском, Валрас није био цењен међу савременицима. Током 1890-тих година појавила се и сенилност, која је била праћена усамљеношћу и незадовољством због осећаја потцењености. Тек је XX век одао пуно признање Леону Валрасу.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б Мишић, Милан, ур. (2005). Енциклопедија Британика. В-Ђ. Београд: Народна књига : Политика. стр. 15. ISBN 86-331-2112-3.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]