Витамин К
Витамин К | |
---|---|
Класа лека | |
Идентификатори класе | |
Употреба | Дефицијенција витамина К |
АТЦ код | B02BA |
Биолошки циљ | Гама-глутамил карбоксилаза |
Клинички подаци | |
Drugs.com | Медицинска енциклопедија |
Спољашње везе | |
MeSH | D014812 |
На Википодацима |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/Phylloquinone_structure.svg/200px-Phylloquinone_structure.svg.png)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c4/Menaquinone.svg/200px-Menaquinone.svg.png)
Витамин К је група структурно сличних, у масти растворних витамина који су потребни за посттранслационе модификације појединих протеина неопходних за коаглацију крви, као и за метаболичке путеве коштаних и других ткива.[1] Они су деривати 2-метил-1,4-нафтохинон (3-). Ова група витамина обухвата два природна провитамина: витамин К1 и витамин К2.[2]
Витамин К је познат као коагулацијски агенс, односно антихеморагични витамин, јер има важну улогу у згрушавању крви. Недостатак овог витамина може резултовати разним хеморагичним болестима. Ово је група од неколико витамина од којих су неки растворљиви у води, а неки нису.
Та група од неколико витамина по својој су структури нафтохинони. Витамини К1 (филохинон) и К2 (менатетренон) су природног порекла, а К3 (менадион) се добија синтетички. Они нису растворљиви у води и под утицајем светлости се распадају. Често се користе препарати менадиол-натријум-фосфат и менадион-натријум-бисулфит.
Дневне количине витамина К су јако мале. Здрава га особа може довољно набавити путем хране или синтезом менахинона помоћу бактерија које се налазе у цревима. За одраслу здраву особу препоручени дневни унос се креће између 60 μg и 80 μg.
Витамин К је преко потребан за синтезу беланчевина које учествују у процесу коагулације крви. Синтеза тих беланчевина одвија се у јетри.
Хиповитаминоза је код овог витамина ретка јер је присутан у различитим врстама хране, а ако она постоји, потребно је узимати веће количине витамина К због разних хеморагија. Може доћи чак и до хипопротромбинемије (кад оштећене ћелије јетре не могу искористити витамин К).
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Мишић, Милан, ур. (2005). Енциклопедија Британика. В-Ђ. Београд: Народна књига : Политика. стр. 63. ISBN 86-331-2112-3.
- ^ „Vitamin K Overview”. Приступљено 13. 5. 2012.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Vitamin K: Another Reason to Eat Your Greens Архивирано на сајту Wayback Machine (18. октобар 2009)
- Vitamin K: Signs of Deficiency Архивирано на сајту Wayback Machine (18. септембар 2013)
- Vitamin K: Vitamin Deficiency, Dependency, and Toxicity: Merck Manual Professional
![]() | Молимо Вас, обратите пажњу на важно упозорење у вези са темама из области медицине (здравља). |