Александер Грејам Бел
Александер Грејам Бел | |
---|---|
![]() Александер Грејам Бел | |
Лични подаци | |
Датум рођења | 3. март 1847. |
Место рођења | Единбург, Уједињено Краљевство |
Датум смрти | 2. август 1922.75 год.) ( |
Место смрти | Бадек, Канада |
Образовање | Универзитет у Единбургу, Лондонски универзитетски колеџ, Royal High School |
Потпис | ![]() |
Александер Грејам Бел (енгл. Alexander Graham Bell; Единбург, 3. март 1847 — Бадек, 2. август 1922) био је научник, проналазач[2] и оснивач телефонске компаније Бел.[3] Поред рада на пољу комуникација заслужан је за важне проналаске у авијацији.[4] Бел је рођен у Единбургу у Шкотској,[5] а умро је у Бадеку у Канади.[6]
Бавио се истраживањем механике говора па је 1872. године у Бостону основао школу учитеља за глувонеме.[7] Предајући у овој школи конструисао је вештачко уво које региструје тонове на засенченој стакленој плочи (1874). Изумео је електрични телефон 1876. Овај проналазак је више пута усавршаван, а употребљава се од 1877. године до данас. Овај изум му је убрзо оспорен па је морао да води бројне судске процесе ради заштите својих права. Конструисао је и фотофон, који делује на принципу претварања промена интензитета светлости у звук, а репродукција звука у звучном филму заснива се на том принципу. Предложио је коришћење воска за фонографске плоче и пронашао електрични поступак за откривање металних предмета у људском телу.[8]
Детињство и младост
[уреди | уреди извор]Александер Бел је рођен у Единбургу, у Шкотској, 3. марта 1847.[9] Његова породична кућа налазила се у улици Саут Шарлот, и на њој стоји камени натпис да је то родно место Александера Грејама Бела. Он је имао два брата: Мелвила Џејмса Бела (1845–1870) и Едварда Чарлса Бела (1848–1867). Они су умрли од туберкулозе.[10] Његов отац је био професор Александер Мелвил Бел, фонетичар, а мајка Елајза Грејс Бел (рођена Симондс).[11] Рођен као „Александер Бел”, са 10 година, замолио је оца да има средње име попут његова два брата.[12][N 1] За његов 11. рођендан, његов отац је пристао и дозволио му да усвоји име „Грехам“, одабрано из поштовања према Александеру Грејаму, Канађанину кога је лечио његов отац, и који је постао породични пријатељ.[13] Блиским рођацима и пријатељима био је познат као „Алек“.[14]
Први проналазак
[уреди | уреди извор]Као дете, млади Бел је показивао знатижељу о свом свету; у раној младости је сакупљао ботаничке примерке и изводио експерименте. Његов најбољи пријатељ био је Бен Хердман, комшија чија је породица управљала житним млином. У својо дванаестој година, Бел је направио прототип уређаја који је комбиновао ротирајуће лопатице са комплетима четки, стварајући једноставну машину за одљушћивање која је пуштена у рад у млину и непрекидно се користила низ година.[15] Заузврат, Бенов отац Џон Хердман дао је дечацима малу радионицу у којој су радили на „изумима“.[15]
Од раних година, Бел је испољавао сензитивну природу и талент за уметност, поезију и музику што је подстицала његова мајка. Без формалне обуке, савладао је клавир и постао породични пијаниста.[16] Упркос томе што је обично тих и интроспективан, уживао је у мимикрији и „гласовним триковима“ сличним вентрилоквизму који је непрестано забављао породичне госте током њихових повремених посета.[16] Бел је такође био дубоко погођен постепеном глувоћом своје мајке (она је почела да губи слух кад је он имао 12 година), те је он научио језик знакова прстију како би могао да седи поред ње и да нечујно прислушкује разговоре који су се ковитлали око породичног салона.[17] Он је такође развио технику говора јасним, модулисаним тоновима директно у чело своје мајке, при чему би га она чула с разумном јасноћом.[18] Белова заокупљеност глувоћом његове мајке навела га је да студира акустику.
Његова породица је дуго била повезана са учењем елокуције: његов деда, Александер Бел, у Лондону, његов стриц у Даблину и његов отац, у Единбургу, сви су били елокуционисти. Његов отац је објавио мноштво дела на ту тему, од којих је неколико и данас добро познато, посебно његов рад The Standard Elocutionist (1860),[16] који се појавио у Единбургу 1868. године. То дело се појавило у 168 британских издања и продато је у више четврт милиона примерака само у Сједињеним Државама. У овој расправи његов отац објашњава своје методе како упутити глувонеме (како су тада били познати) да артикулишу речи и читају покрете усана других људи да би дешифровали значење. Белов отац је научио њега и његову браћу не само да пишу видљиви говор, већ и да препознају било који симбол и пратећи звук.[19] Бел је постао толико вешт да је постао део очевих јавних демонстрација и запањио публику својим способностима. Могао је да дешифрује видљиви говор који представља практично сваки језик, укључујући латински, шкотски гелски, па чак и санскрт, тачно рецитујући писане трактате без икаквог претходног знања о њиховом изговору.[19]
Награде
[уреди | уреди извор]Године 1882, постаје натурализовани грађанин САД. 1888. године, један је од оснивача америчког Националног удружења за географију, а постао је и његов други председник. Добитник је бројних признања. Француска влада одликовала га је са Легијом части, а Академија науке Француске доделила му је награду Волта од 50.000 Франака, Краљевско научно удружење из Лондона доделило му је Алберт медаљу 1902. године, а Универзитет у Вирцбургу, Баварска, почасни докторат.
Библиографија
[уреди | уреди извор]- Bell, Alexander Graham (октобар 1880). „On the Production and Reproduction of Sound by Light”. American Journal of Science (Read before the American Association for the Advancement of Science, in Boston, August 27, 1880). Third. 20 (118): 305—324. Bibcode:1880AmJS...20..305B. S2CID 130048089. doi:10.2475/ajs.s3-20.118.305.
Also published as: Bell, Alexander Graham (23. 9. 1880). „Selenium and the Photophone”. Nature. 22 (569): 500—503. Bibcode:1880Natur..22..500.. doi:10.1038/022500a0.
- Bell, Alexander Graham (1898). The Question of Sign-Language and The Utility of Signs in the Instruction of the Deaf—Two papers (PDF). Washington, D.C.: Sanders Printing Office. Архивирано из оригинала (PDF) 29. 10. 2012. г. Приступљено 2. 1. 2012.
- Bell, Alexander Graham (фебруар 1917). „Prizes for the Inventor: Some of the Problems Awaiting Solution”. The National Geographic Magazine. св. 31 бр. 2. National Geographic Society. стр. 131—146.
Напомене
[уреди | уреди извор]- ^ Бел се обично потписивао својим пуним именом у својој кореспонденцији.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Particle Physics Resurrects Alexander Graham Bell's Voice”. IEEE Spectrum. 30. 4. 2018. Приступљено 10. 5. 2018.
- ^ „Шкотски проналазач, научник и иноватор”. Архивирано из оригинала 7. 3. 2014. г. Приступљено 23. 3. 2014.
- ^ „Оснивач телефонске компаније Бел”. Архивирано из оригинала 21. 6. 2013. г. Приступљено 23. 3. 2014.
- ^ (језик: енглески)-Био је задивљен летењем Архивирано на сајту Wayback Machine (23. март 2014)
- ^ (језик: енглески)-Датум и место рођења
- ^ „Својатају га и Британци и Канађани и Американци, јер је за живота живео у тим земљама.”. Архивирано из оригинала 28. 3. 2014. г. Приступљено 23. 3. 2014.
- ^ „Alexander Graham Bell Laboratory Notebook, 1875-1876”. World Digital Library. 1875—1876. Приступљено 24. 7. 2013.
- ^ Општа Ларусова енциклопедија. Земун: ЈРЈ. 2004.
- ^ Petrie, A. Roy (1975). Alexander Graham Bell. Don Mills, Ontario: Fitzhenry & Whiteside. стр. 4. ISBN 978-0-88902-209-6.
- ^ "Time Line of Alexander Graham Bell." memory.loc.goiv. Retrieved: July 28, 2010. Архивирано 2005-10-24 на сајту Wayback Machine
- ^ „Alexander M. Bell Dead. Father of Prof. A. G. Bell Developed Sign Language for Mutes”. The New York Times. 8. 8. 1905. Приступљено 18. 9. 2015.
- ^ „Call me Alexander Graham Bell”. The Franklin Institute. 14. 1. 2014. Архивирано из оригинала 24. 2. 2015. г. Приступљено 24. 2. 2015.
- ^ Groundwater, Jennifer (2005). Alexander Graham Bell: The Spirit of Invention. Calgary, Alberta: Altitude Publishing. стр. 23. ISBN 978-1-55439-006-9.
- ^ Bruce 1990, стр. 17–19.
- ^ а б Bruce 1990, стр. 16.
- ^ а б в Gray 2006, стр. 8.
- ^ Gray 2006, стр. 9.
- ^ Mackay, James (1997). Sounds Out of Silence: A life of Alexander Graham Bell. Edinburgh, UK: Mainstream Publishing. стр. 25. ISBN 978-1-85158-833-6.
- ^ а б Petrie 1975, стр. 7. sfn грешка: више циљева (2×): CITEREFPetrie1975 (help)
Литература
[уреди | уреди извор]- Bruce, Robert V. (1990). Bell: Alexander Bell and the Conquest of Solitude. Ithaca, New York: Cornell University Press. стр. 419. ISBN 978-0-8014-9691-2.
- Gray, Charlotte (2006). Reluctant Genius: The Passionate Life and Inventive Mind of Alexander Graham Bell. New York: Arcade. стр. 419. ISBN 978-1-55970-809-8.
- Groundwater, Jennifer (2005). Alexander Graham Bell: The Spirit of Invention. Calgary, Alberta: Altitude Publishing. стр. 23. ISBN 978-1-55439-006-9.
- Mackay, James (1997). Sounds Out of Silence: A life of Alexander Graham Bell. Edinburgh, UK: Mainstream Publishing. стр. 25. ISBN 978-1-85158-833-6.
- Petrie, A. Roy (1975). Alexander Graham Bell. Don Mills, Ontario: Fitzhenry & Whiteside. стр. 4. ISBN 978-0-88902-209-6.
- Mullett, Mary B. The Story of A Famous Inventor. New York: Rogers and Fowle., 1921.
- Walters, Eric (1999). The Hydrofoil Mystery. Toronto, Ontario, Canada: Puffin Books. ISBN 0-14-130220-8.
- Winzer, Margret A. The History Of Special Education: From Isolation To Integration. Washington, D.C.: Gallaudet University Press. 1993. ISBN 978-1-56368-018-2..
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Како је изгледао први телефонски позив (Б92, 18. март 2019)
- Alexander Graham Bell Institute at Cape Breton University
- Bell Telephone Memorial, Brantford, Ontario
- Bell Homestead National Historic Site, Brantford, Ontario
- Alexander Graham Bell National Historic Site of Canada, Baddeck, Nova Scotia
- Alexander Graham Bell Family Papers at the Library of Congress
- Александер Грејам Бел — Биографски мемоари Националне академије наука
- Biography at the Dictionary of Canadian Biography Online
- Science.ca profile: Alexander Graham Bell
- Александер Грејам Бел на сајту Пројекат Гутенберг (језик: енглески)
- Alexander Graham Bell на сајту Find a Grave (језик: енглески)
- Alexander Graham Bell на сајту IMDb (језик: енглески)
- Alexander Graham Bell's notebooks at the Internet Archive
- "Téléphone et photophone : les contributions indirectes de Graham Bell à l'idée de la vision à distance par l'électricité" at the Histoire de la télévision
- Новински исечци на тему Александер Грејам Бел у Новинским архивама 20. века Немачке националне библиотеке економије (ZBW)
- Alexander Graham Bell at The Biography Channel
- The Story of Alexander Graham Bell (1939) на сајту IMDb (језик: енглески)
- Alexander Graham Bell portrayed by John Bach (1992). The Sound and the Silence (Television production). Canada, New Zealand, Ireland: Atlantis Films.
- The Animated Hero Classics: Alexander Graham Bell (1995) на сајту IMDb (језик: енглески)
- Gray, Charlotte (мај 2013). „We Had No Idea What Alexander Graham Bell Sounded Like. Until Now”. Smithsonian Magazine. Архивирано из оригинала 28. 12. 2013. г. Приступљено 10. 03. 2021.
- Shaping The Future, from the Heritage Minutes and Radio Minutes collection at HistoricaCanada.ca (1:31 audio drama, Adobe Flash required)