Џулијана Мур
Џулијана Мур | |
---|---|
![]() Мур 2014. године | |
Лични подаци | |
Пуно име | Џули Ен Смит |
Датум рођења | 3. децембар 1960. |
Место рођења | Фејетвил, Северна Каролина, САД |
Породица | |
Супружник | Сундар Чакраварти (1983—1985) Џон Гулд Рубин (1986—1995) Барт Фројндлајк (2003—) |
Веза до IMDb-а | |
Џули Ен Смит (енгл. Julie Anne Smith; Фајетвил, 3. децембар 1960) америчка је филмска и телевизијска глумица и ауторка књига за децу.
Каријеру је започела 1983. године са неколико епизодних улога да би почетком двадесет првог века постала једна од најпризнатијих и најнаграђиванијих глумица своје генерације. Номинована је за Оскара за најбољу споредну глумицу за филмове Ноћи бугија из 1997, и Сати из 2002, као и за Оскара за најбољу главну глумицу за улоге у филмовима Крај једне љубавне приче из 1999, и Далеко од раја из 2002. године. Номинована је за десет Златних глобуса, једанаест Награда Удружења филмских глумаца и четири БАФТА награде. За улоге у ТВ серији Како се свет креће и ТВ филму Промена игре добила је Еми за најбољу глумицу. Круном њене досадашње каријере критичари сматрају филм И даље Алис из 2014. године, у којој Мурова глуми средовечну професорку лингвистике која болује од Алцхајмерове болести, а за коју је награђена Оскаром.
Поред многобројних маестрално одиграних улога, најчешће неконвенционалних жена, и то варирајући — од блокбастера до артхаус филмова — каријеру Џулијане Мур карактеришу борба за заштиту деце и легализацију истополних бракова, као и трострука европска круна — награде на фестивалима у Венецији, Кану и Берлину.
Детињство
[уреди | уреди извор]Џулијана је рођена у месту Форт Браг, недалеко од Фејетвила, Северна Каролина. Њена мајка Ени Маклејн, емигранткиња из Шкотске, радила је као школски психолог, а отац — Питер Мур Смит (пореклом из Њу Џерзија), био је судија, адвокат, пилот и војни капетан. Има млађу сестру Валери и млађег брата — Питера Мура Смита III, писца. Одрастајући као војно дете, Џули се са породицом селила по разним америчким градовима, а живела је и у Франкфурту на Мајни, Немачка, где је 1979. године завршила средњу школу. Дипломирала је на Универзитету лепих уметности у Бостону.
Каријера
[уреди | уреди извор]Почеци
[уреди | уреди извор]Џулијана се 1983. године преселила у Њујорк, где је радила као конобарица, док није добила своју прву улогу. Била је то двострука улога, лик Сабрине/Френи Хјуз у сапуници Како се свет окреће, коју је Мурова играла до 1988. године. Уједно, то је била и њена прва награђена рола — 1987. године добила је Еми за најбољу глумицу у тв серији. Прве улоге на филму, добила је деведесетих година: Бени и Џун, Бегунац, Тело као доказ и други. Улога у драми Кратки резови из 1993. године, донела је већу популарност и признања филмске критике, али и две веће улоге, које су јој донеле финансијску добит: 1995. године улога у романси Девет месеци са Хју Грантом, и 1997. у блокбастеру Изгубљени свет: парк из доба Јуре у режији Стивена Спилберга. Улога у филму Вања из улице бр. 42 сматра се прекретницом у њеној каријери, када је престала бити блокбастер глумица.
1995—2004: Далеко од раја
[уреди | уреди извор]За веома кратко време, крајем деведесетих и почетком новог миленијума, Џулијана Мур је била номинована за готово све награде које једна глумица може добити. Велики број њих је и освојила, али су јој оне најзначајније ипак измакле. Наиме, за улогу у филму Ноћи бугија из 1997. године први пут је номинована за Оскар за најбољу споредну глумицу, Златни глобус и Награду Удружења глумаца. Две године касније, филм Крај једне љубавне приче са Ралфом Фајнсом доноси јој номинације за поменуте награде али и другу номинацију за Оскар за најбољу главну глумицу. Филм Далеко од раја из 2003. године је њен најуспешнији филм у каријери — за интерпретацију жене која открива да јој је муж хомосексуалац и да је годинама вара, добила је чак двадесет награда широм света, међу којима и Волпи пехар на Венецијанском Бијеналу, али не и Оскар за најбољу главну глумицу за који је била номинована. Те године је била и четврти пут номинована за Оскар за најбољу споредну глумицу, за улогу у историјској драми Сати, са Никол Кидман и Мерил Стрип, али ни њега није добила. Из тог периода су и њени други, успешни филмови: Велики Лебовски из 1998, са Џефом Бриџисом, Идеални супруг из 1999, са Рупертом Еверетом (за који је номинована за Златни глобус), Магнолија са Томом Крузом, као и три филма из 2001. године: хорор Ханибал са Ентонијем Хопкинсом, научнофантастични Еволуција и Лука љубави са Џуди Денч, Кејт Бланчет и Кевином Спејсијем.
2005—2010: Самац и Деца су у реду
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/dc/Julianne_Moore_%28Berlin_Film_Festival_2010%29_3.jpg/220px-Julianne_Moore_%28Berlin_Film_Festival_2010%29_3.jpg)
Каријера Џулијана Мур наставља да иде узлазним током и њена популарност не јењава, иако до 2009. године ниједним филмом није била заступљена на додели филмских награда. 2005. године излазе два њена хит-филма: Закони привлачности и Избрисано сећање, за који је номинована за Сатурн за најбољу глумицу. Следеће године тумачи главну улогу у романтичној комедији Веруј човеку са Дејвидом Духовним, као и у блокбастеру Потомци. 2008. године нашла се у две главне улоге: у контроверзној биографској драми Окрутна милост, и у филмској адаптацији романа Слепило — Жозеа Сарамага, за коју је други пут била номинована за награду Сатурн за најбољу глумицу. Тада је изабрана за једну од најбољих глумица деведесетих година, а магазин The Guardian је прогласио најталентованијом глумицом своје генерације.
Године 2009. Џулијана Мур се враћа на филмске фестивале и доделе награда у великом стилу — улогом несрећне Чарли, у филму Самац Тома Форда. Наиме, Чарли је годинама заљубљена у свог најбољег пријатеља (Колин Фирт), који је геј! Номинована је за бројне награде, између осталих и за Златни глобус за најбољу споредну глумицу, а Питер Трејверс из Ролинг Стоуна је њену изведбу назвао експлозивно добром.
Следеће године, глуми Џулс у филму Деца су у реду — породичној драми о животу лезбијског пара. За улогу њене партнерке — Ник, Анет Бенинг је чак добила номинацију за Оскар за најбољу главну глумицу. Бројни филмски критичари сматрају да је перформанс Мурове у овом филму потцењен. Глумица је за ову улогу номинована за Златни глобус за најбољу главну глумицу (комедија) и за БАФТА награду за најбољу главну глумицу.
Писање
[уреди | уреди извор]У октобру, 2007. године, Џулијана Мур је имала свој деби као књижевница. Објавила је дечју књигу FrackleFace Strawberry, базирану на њеним искуствима из детињства. Две године касније издала је још једну збирку прича под називом Freckleface Strawberry and the Dodgeball Bully.
Геј глумица
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/61/Flickr_-_nicogenin_-_66%C3%A8me_Festival_de_Venise_%28Mostra%29_%2855%29.jpg/220px-Flickr_-_nicogenin_-_66%C3%A8me_Festival_de_Venise_%28Mostra%29_%2855%29.jpg)
У својој дугогодишњој каријери Џулијана Мур је остварила улоге у чак 11 филмова који су садржали ЛГБТ тематику или мотиве — више него икоја глумица икада.[1][2][3][4][5][6][7][8][9] Њен први геј-филм је уједно и њен најнаграђиванији филм у каријери — Далеко од раја. Овде је Џулијана у улози Кети Витакер - жене која је годинама срећно живела са својим супругом, чији живот добија други правац када открије да он има љубавника. Исте године, у драми Сати тумачи лик Лоре Браун, тридесетогодишње Американке, која наизглед води класичан живот домаћице и мајке, али која започиње везу са својом младом комшиницом. У филму Окрутна милост из 2008. године, Мурова је у улози мајке која не може да се помири са чињеницом да је њен син хомосексуалац, и која на све начине покушава да то излечи. Годину дана касније игра у филму Самац Тома Форда, који је званично геј, а 2010. године у Деца су у реду са Анет Бенинг. Године 2014. играла је главну улогу у филму Мапе до звезда, у коме је играјући глумицу у годинама, којој је преко потребан добар пројекат, била приморана на лезбејски секс. Џулијана Мур данас има велики број фанова истополног сексуалног опредељења, и сматра се једном од највећих геј-икона из света филма.
Активан је борац за легализацију истополних бракова.
Приватни живот
[уреди | уреди извор]Џулијана се два пута развела. Од 1996. године живи са режисером Бартом Фрундликом, са којим се венчала 2003. године. Имају двоје деце - Кејлеба и Лив. Живе на Менхетну.
Филмографија
[уреди | уреди извор]Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „www.markwahlberg.com”. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „SparkNotes: The Shipping News: Character List”. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „Far from Heaven (2002) – Plot Summary”. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „The Hours (2002) – Plot Summary”. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „Savage Grace”. Архивирано из оригинала 19. 01. 2012. г. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „Premiere of "Pippa Lee" reveals her private lives, some of them gay | AfterEllen.com”. Архивирано из оригинала 28. 06. 2013. г. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „A Single Man (2009) – Plot Summary”. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „Amanda Seyfried in lesbian kiss with Julianne Moore in the film Chloe | Metro.co.uk”. Архивирано из оригинала 18. 06. 2012. г. Приступљено 5. 6. 2012.
- ^ „The Kids Are All Right (2010) – Plot Summary”. Приступљено 5. 6. 2012.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Џулијана Мур на сајту IMDb (језик: енглески)
- Рођени 1960.
- Амерички глумци
- Добитници награде Златни глобус
- Добитници награде БАФТА
- Добитници награде Сателит
- Добитници Волпи пехара
- Добитници награде Сребрни медвед
- Амерички борци за људска права
- Амерички атеисти
- Геј иконе
- Добитнице награде Оскар за најбољу глумицу у главној улози
- Председници жирија филмског фестивала у Венецији