Nürnberški procesi
Mednarodno humanitarno pravo |
---|
Sodišča in tribunali |
Kršitve |
Pogodbe |
Sorodna področja prava |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/64/Nuremberg_Trials_retouched.jpg/300px-Nuremberg_Trials_retouched.jpg)
Nürnberški procesi imenujemo vrsto sodnih procesov (vseh skupaj jih je bilo 12), predvsem znanih zaradi sojenja najpomembnejšim predstavnikom političnega, vojaškega in ekonomskega vodstva Tretjega rajha.
Procesi so se vršili v mestu Nürnberg, v Nemčiji, od 14. novembra leta 1945 do 1949, sodili pa so vojnim zločincem druge svetovne vojne v Nürmberški palači pravice. Prvi in najbolj znani izmed teh procesov (ki je trajal med letoma 1945 in 1946) je bil t. i. proces proti največjim vojnim zločincem pred mednarodnim vojaškim tribunalom (IMT), ki je sodil štiriindvajsetim od najpomembnejših zajetih voditeljev nacistične Nemčije; od katerih jih je bilo 11 obsojenih na smrt z obešanjem (rajhsmaršal Hermann Göring, notranji minister Wilhelm Frick, nemški komisar, ki je deloval na Poljskem, Hans Frank, šef notranje policije SD Ernst Kaltenbrunner, ideolog Alfred Rosenberg, gospodar suženjskega dela Fritz Sauckel, zunanji minister Joachim von Ribbentrop, guverner Nizozemske Arthur Seyss-Inquart, feldmaršal Wilhelm Keitel, general Alfred Jodl in urednik časopisa Der Sturmer ter frankovski vodja Julius Streicher), trije so bili oproščeni (gospodarstvenik Hjalmar Schacht, radijski komentator Hans Fritsche, parlamentarec Franz von Papen), ostali pa na zaporne kazni: admiral Karl Dönitz (10 let), prvi vodja Hitlerjeve mladine Baldur von Schirach in minister za oborožitev ter glavni hitlerjev arhitekt in minister za oborožitev Albert Speer (20 let), prvi šef nacističnega kabineta Rudolf Hess na dosmrtno ječo (kjer je bil do leta 1987), admiral Erich Raeder na dosmrtno (kasneje oproščen) in predsednik državne banke Walter Funk na dosmrtno (prav tako kasneje oproščen).
Večina zapornikov je ječo preživela v zaporu Spandau, tiste, ki pa so bili obešeni so po obešenju slekli in jih položili v krste z izmišljenimi imeni ter jih odpeljali v krematorij v Münchnu. Pepel so nato stresli v potok Wenzbach.
Sodišče je bilo ustanovljeno leta 1945, ko so se v Potsdamu še zadnjič sestali Veliki trije (Stalin, Winston Churchill in Harry Truman). Druga serija sodb je bila namenjena manjšim vojnim zločincem; mednje sodijo sodbe zdravnikom in sodbe pravnikom. Gre za prvi tovrsten proces v človeški zgodovini.