Paul Lendvai
Paul Lendvai | |
rakúsky novinár, televízny komentátor a spisovateľ maďarského pôvodu | |
| |
Osobné informácie | |
---|---|
Narodenie | 24. august 1929 (95 rokov) |
Budapešť, Maďarsko | |
Alma mater | Maďarská kráľovská univerzita Petra Pázmaňa |
Dielo | |
Témy | dejiny Maďarska, holokaust |
Odkazy | |
Paul Lendvai na lendvai.at | |
![]() | Paul Lendvai (multimediálne súbory na commons) |
Paul Lendvai (* 24. august 1929, Budapešť) je rakúsky novinár, televízny komentátor stanice ORF a spisovateľ maďarského pôvodu.[1] Fundovaný znalec juhovýchodnej a východnej Európy,[2] a Maďarska pôsobil ako politický komentátor rakúskeho denníka Der Standard. V rokoch 1982 až 1987 bol vedúcim východoeurópskeho redakčného tímu ORF.
Životopis
[upraviť | upraviť zdroj]Po maturite, ktorú absolvoval s vyznamenaním, vyštudoval právo na Maďarskej kráľovskej univerzite Petra Pázmaňa (dnes Univerzita Loránda Eötvösa) v rodnej Budapešti.[3][4] Od roku 1947 pracoval ako novinár. Písal pre Szabad Nép a bol tiež vedúcim zahraničného spravodajstva v Maďarskej tlačovej agentúre (MTI). V roku 1957 sa vysťahoval do Rakúska.
V roku 2011 založil so svojou treťou manželkou Zsókou Lendvai viedenské vydavateľstvo Nischen Verlag, ktoré sa zameriava na maďarskú prekladovú literatúru.[5] Bol jedným z najtvrdších medzinárodných kritikov Orbánovho režimu.[6]
Vyznamenania
[upraviť | upraviť zdroj]- Veľká čestná dekorácia v zlate Čestného odznaku Za zásluhy o Rakúsku republiku (2001)[7]
- Čestný kríž Za vedu a umenie I. triedy (1994, Rakúsko)
- Rád za zásluhy Poľskej republiky (1999)
- Veľký záslužný kríž čestnej légie Spolkovej republiky Nemecko (1990)
Publikačná činnosť
[upraviť | upraviť zdroj]České preklady (výber)
[upraviť | upraviť zdroj]- Na černých listinách: zážitky jednoho Středoevropana. 1. vyd. Brno: Barrister & Principal, 2004. 308 S. Preklad: Klára Salaquardová
- Tisíc let maďarského národa: tisíc let vítězství v porážkách. 1. vyd. Praha: Academia, 2002. 457 S. Preklad: Milan Navrátil
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Startseite. Lendvai, Paul [online]. austria-forum.org, [cit. 2022-06-21]. Dostupné online.
- ↑ SCHMÖLZER, Michael. Ungarn: Paul Lendvai [online]. wienerzeitung.at, 2006-10-21, [cit. 2022-06-21]. Dostupné online.
- ↑ SCHMIDL, Erwin A.; ENGELKE, Edda. Die Ungarnkrise 1956 und Österreich. [s.l.] : Böhlau Verlag Wien, 2003. 317 s. Dostupné online. ISBN 978-3-205-77009-1. S. 316.
- ↑ Paul Lendvai [online]. munzinger.de, [cit. 2022-06-21]. Dostupné online.
- ↑ BRAUNRATH, Birgit. Lendvai: "Kampf gegen Dummheit dauert ewig" [online]. kurier.at, 2012-09-08, [cit. 2022-06-21]. Dostupné online.
- ↑ MAYER, Gregor. Die Rufmord-Kampagne gegen Paul Lendvai [online]. profil.at, 2010-11-27, [cit. 2022-06-21]. Dostupné online.
- ↑ 10542/AB XXIV. GP - Anfragebeantwortung, S. 1447 Dostupné online
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Paul Lendvai
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]- Oficiálna stránka vydavateľstva Nischen Verlag
- Paul Lendvai na stránke Databazeknih.cz
- Paul Lendvai na stránke Perlentaucher.de]
Zdroj
[upraviť | upraviť zdroj]Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Paul Lendvai na českej Wikipédii.