Paul Karrer
Paul Karrer | |
švajčiarsky chemik | |
![]() | |
Narodenie | 21. apríl 1889 Moskva, Rusko |
---|---|
Úmrtie | 18. jún 1971 (82 rokov) Zürich, Švajčiarsko |
Rodičia | Paul Karrer, Julia Lerch |
Manželka | Helena Froelich (1914) |
Deti | 3 |
Odkazy | |
Commons | ![]() |
![Nositeľ Nobelovej ceny](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/32/Nobel_prize_medal.svg/50px-Nobel_prize_medal.svg.png)
Paul Karrer (* 21. apríl 1889, Moskva, Rusko – † 18. jún 1971, Zürich, Švajčiarsko) bol švajčiarsky organický chemik známy za svoju prácu na karotenoidoch, flavínoch a vitamínoch A a B2. V roku 1937 získal spolu s Walterom Haworthom Nobelovu cenu za chémiu.
Životopis
[upraviť | upraviť zdroj]Narodil sa v Moskve ako syn Paula Karrera a Julie Lerchovej, ktorí mali švajčiarske občianstvo. V roku 1892 sa Karrerova rodina vrátila do Švajčiarska, kde začal navštevovať základnú školu v Lenzburgu kde aj v roku 1908 zmaturoval. Chémiu začal študovať na Univerzite v Zürich pod Alfredom Wernerom. Po získaní PhD v roku 1911 strávil niekoľko rokov ako asistent v Chemickom inštitúte. Neskôr odcestoval do Frankfurtu nad Mohanomom kde spolupracoval s Paulom Ehrlichom. V roku 1919 sa stal profesorom chémie a riaditeľom Chemického inštitútu.
Jeho raný výskum sa týkal komplexných kovových zmesov, ale jeho dôležitá práca bola v oblasti rastlinných pigmentov, čiastočne žltých karotenoidov. Objasnil ich chemickú štruktúru, kde ukazuje, že niektoré zmesi sa v tele transformujú na vitamín A. Jeho práca viedla k vytvoreniu správneho vzorca beta-karoténu, hlavného prekurzora vitamínu A. Počas tohto obdobia pôsobil v Karrerovom laboratóriu aj George Wald ktorý študoval vplyv vitamínu A na sietnicu. Neskôr, Karrer potvrdil štruktúru kyseliny L-askorbovej (vitamín A) a rozšíril svoj výskum na vitamín B2 a E. Jeho dôležitý poznatok v chémii flavínov viedol ku identifikovaniu riboflavínu ako časť komplexu, v minulosti chápaného ako vitamín B2.
Publikoval veľa vedeckých práv a získal mnoho vyznamenaný a cien, vrátane Nobelovej ceny v roku 1937. Jeho kniha Lehrbuch der Organischen Chemie ktorá bola publikovaná v roku 1927, mala 13 vydaní a bola preložená do siedmich jazykov.
Bol členom mnohých vedeckých akadémii, vrátane nemeckej Deutsche Akademie der Naturforscher Leopoldina od roku 1925, od 1945 americkej United States National Academy of Sciences[1] a od 1947 britskej Royal Society.[2]
Je pochovaný na cintoríne Fluntern.
Práce
[upraviť | upraviť zdroj]- stereochemische Untersuchungen an Aminosäuren.
- 1931 Strukturaufklärung des Vitamins A
- 1932 Strukturaufklärung und Synthese des Vitamins B2
- 1938 Strukturaufklärung und Synthese des Vitamins E
- 1939 Reindarstellung des Vitamins K1
- Carotinoide, 1948
- Lehrbuch der organischen Chemie, Erste Auflage, Stuttgart, 1927
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ Member Directory: Paul Karrer [online]. National Academy of Sciences, [cit. 2017-02-24]. Dostupné online. (anglicky)
- ↑ Archivovaná kópia [online]. [Cit. 2019-04-21]. Dostupné online. Archivované 2022-03-23 z originálu.
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Paul Karrer
Externé odkazy
[upraviť | upraviť zdroj]
- Narodenia 21. apríla
- Narodenia v 1889
- Úmrtia 18. júna
- Úmrtia v 1971
- Biografické výhonky
- Osobnosti z Moskvy
- Švajčiarski chemici
- Švajčiarski biochemici
- Nositelia Nobelovej ceny za chémiu
- Švajčiarski nositelia Nobelovej ceny
- Členovia Kráľovskej spoločnosti
- Členovia United States National Academy of Sciences
- Absolventi Univerzity v Zürichu
- Vyučujúci na Univerzite v Zürichu