Bitka pri Marengu
Súradnice: 44° 53′ s.š., 8° 41′ v.d.
Bitka pri Marengu | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
Súčasť Francúzske revolučné vojny | |||||||
![]() L. F. Lejeune: Bitka pri Marengu (1802) | |||||||
| |||||||
Protivníci | |||||||
Prvá francúzska republika | Habsburská monarchia | ||||||
Velitelia | |||||||
Napoleon Bonaparte, Louis Desaix †, François Kellermann | Michael von Melas, Peter Karl Ott von Bátorkéz, Karol Jozef Hadik | ||||||
Sila | |||||||
24 000 24 kanónov[1] |
22 000 55 kanónov[1] | ||||||
Straty | |||||||
1 100 zabitých 3 600 zranených 900 nezvestných alebo zajatých[2] Spolu: 5 600[3] |
1 000 zabitých 5 500 zranených 2 900 zajatých 15 zajatých kanónov 40 zástav zajatých[2] Spolu: 9 400[4] | ||||||
Bitka pri Marengu prebehla dňa 14. júna 1800 v blízkosti mesta Alessandria v severozápade Talianska, asi 90 km juhozápadne od Milána. Francúzska armáda tu pod velením Napoleona Bonaparta v bitke porazila vojsko Rakúska.
Priebeh
[upraviť | upraviť zdroj]Tejto sekcii chýbajú odkazy na použité zdroje, obsah preto nie je možné overiť. |
Bitka sa odhrala v období konzulátu a druhej protifrancúzskej koalície. V čase prevratu Rusko z tejto koalície vystúpilo, ostalo len Rakúsko a Anglicko. Do Rakúska vkladala nádeje najmä francúzska emigrantská šľachta. Napoleon sa rozhodol pre ťaženie do Itálie. Fouché cez agentov vypúšťal klamné informácie, že Napoleon sústreďuje armádu v Dijone a bude smerovať do nemeckých krajín. V skutočnosti ju sústreďoval v Ženeve. 12. mája 1800 sa Napoleon vytratil z Paríža a odcestoval do Ženevy. Jeho armádu tvorilo 40 000 vojakov. Rozhodol sa pre prechod cez Alpy[5], cez priesmyk Saint Bernard. Koncom mája sa objavil v Itálii; rýchlym útokom dobyl Miláno, a s časťou vojska sa dostal do chrbta vojskám Rakúska; zvyšok čakal pri Marengu.
V bitke, ktorá vypukla 14. júna 1800 malo Rakúsko 43 000 vojakov a 100 diel; armáde velil generál Melas. Napoleon mal 30 000 vojakov a 15 diel, jeho jednotkám velili generáli Murat, Latermain, Saint Julien, Kelllerman a Dessaix. Rakúsko stratilo 11 000, Francúzsko 8000 vojakov. Napoleon sa stretol v Alexandrii s generálom Melasom; podpísali prímerie s tým, že Rakúsko sa stiahne za rieku Mincio. Napoleon tak obsadil skoro celú severnú Itáliu.
Zaujímavosť
[upraviť | upraviť zdroj]Podľa tento bitky je odvodený aj známy kuchársky recept Kurča alla Marengo. Údajne vznikol po bitke, keď Napoleonovi vojaci hľadali dobré jedlo; zašli na statok, ktorý predtým patril nejakému aristokratovi, no nikoho na ňom nenašli. Boli tam len kurčatá a v pivnici víno. Kurčatá pochytali, zarezali a upiekli na víne.[chýba zdroj]
Referencie
[upraviť | upraviť zdroj]- ↑ a b Benoît, Jérémie (2000). Marengo: Une victoire politique. Réunion des Musées Nationaux. ISBN 2-7118-4010-7, s. 117
- ↑ a b Benoît, s. 122
- ↑ Chandler, David G.. The Campaigns of Napoleon, New York, 1966, ISBN 0-02-523660-1, s. 296, udáva: 25% celkových strát.
- ↑ Chandler, David G.. The Campaigns of Napoleon, New York, 1966, ISBN 0-02-523660-1, s. 296, udáva: 15 zástav, 40 kanónov, 8 000 zajatých a 6 000 zabitých. Asprey, Robert. The Rise of Napoleon Bonaparte, Basic Books, 2001, ISBN 0-465-04881-1, s. 387, udáva: 6 000 zabitých alebo zranených a ďalších 6 000 zajatých; 15 zástav, 40 kanónov.
- ↑ Shosenberg, s. 63
Iné projekty
[upraviť | upraviť zdroj]Commons ponúka multimediálne súbory na tému Bitka pri Marengu
Zdroj
[upraviť | upraviť zdroj]Tento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Battle of Marengo na anglickej Wikipédii.