Sluh
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/bf/Tidens_naturl%C3%A6re_fig40.png/200px-Tidens_naturl%C3%A6re_fig40.png)
Sluh je jedno od pet tradicionalnih ljudskih osjetila.
Kod ljudi i kralježnjaka, slušni sustav sakuplja vibracije, koje uzrokuju zvučni valovi. Zvuk čujemo, jer živci u ušima pretvaraju vibracije u signale, koji idu u mozak.[1] Slušni sustav sastoji se od uha, slušnog živca i dijelova središnjeg živčanog sustava koji su uključeni u osjet sluha. Nemogućnost slušnih organa, da primaju podražaje naziva se gluhoća.
Za slijepe i slabovidne osobe sluh je primarno osjetilo spoznaje. Učinkovito slušanje daje djeci oštećena vida, posebno slijepima, mnogo korisnih informacija o zbivanjima u bližoj i daljoj okolini, a ujedno je temelj njihovog daljnjeg spoznajnog razvoja. Pri slušanju glazbe slijepa djeca mogu izdvojiti zvukove koja druga djeca teže zamjećuju.[2]
Sluh se mjeri testovima poput audiometrije, elektrokohleografije, timpanometrije, auditornog odgovora moždanog stabla i dr.[3]
Pod vodom, teže se određuje izvor zvuka. Brzina zvuka brža je nego u zraku.
Životinje imaju različiti sluh. Pomoću njega komuniciraju, bitan im je za razmnožavanje i uočavanje neprijatelja i plijena. Nekim životinjskim vrstama, sluh je primarno osjetilo. Sisavci imaju dobro razvijen sluh. Poseban oblik je korištenje ultrazvuka. Registriranjem povratka odaslanog zvuka, određuju svoj položaj u prostoru ali i položaj plijena u odnosu na sebe. Dvije su vrste posebno dobro razvile korištenje ultrazvuka, kitovi zubani i šišmiši, ali i neke druge vrste ga upotrebljavaju, samo ne tako izraženo.
- ↑ Craig, A., Rosney C.: Dječja enciklopedija znanosti, Svjetlost Sarajevo 1990.
- ↑ Zrilić S., Košta T.,: Specifičnosti rada sa slijepim djetetom u vrtiću i školi s posebnim naglaskom na slušnu percepciju, Magistra Iadertina, Zadar 2008.
- ↑ http://www.vasdoktor.com/medicina-od-a-do-z/orl/927-gubitak-sluha-i-gluhoca