Градска права
Градска права или градске повластице је израз који се користи за специфичан статус појединих насеља и/ли њихових становника у контексту феудалног система средњовјековне Европе.
Под тиме се подразумијевају одређена права и повластице која су уживала поједина насеља. То се првенствено односи на дозволу за обављање трговачких активности, складиштење добара као и оснивање цехова, те на ослобађање од одређених обавеза према феудалном господару или монарху које су обично имали сељаци или кметови. Уколико би те повластице и права постале перманентне, односно постале потврђене повељом од стране владара, насеље се службено почело сматрати градом. С временом се развиле различите разине разине градских повластица, које су с временом добиле и политичка обиљежја, што се односило на аутономију, право на избор властитих функционара као и слање представника на државне скупштине.