Царство Сонгхаи
' Сонгхаи Царство Сонгај | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
Географија | |||||||
Главни град | Гао[1] | ||||||
Друштво | |||||||
Религија | ислам | ||||||
Владавина | |||||||
Облик владавине | апсолутна монархија | ||||||
Оснивање | око 1340. | ||||||
Престанак | 1591. | ||||||
Догађаји | |||||||
рађање државе у граду Гау | око 1000. | ||||||
независност од Царства Мали | 14. век | ||||||
пропаст царства | 1591. | ||||||
Претходници и наследници | |||||||
Претходиле су: | Наследиле су: | ||||||
[[Датотека:|22x20пx|бордер]] | [[Датотека:|22x20пx|бордер]] |
Царство Сонгај било је једно од највећих царстава 16. века у западној Африци. Усмена предаја каже да је краљевство Сонгај у 7. веку основао ел Јаман, хришћанин, но у 11. веку његови владари су прешли на ислам. У 14. веку краљевством је завладало Царство Мали, но 1464. ратнички краљ именом Сони Али побунио се и заузео главни град Малија Тимбукту, те је тако Сонгај поново постао независан. Царство Сонгај наставило је затим да повећава своје богатство и моћ све док унутарње поделе уз мароканску инвазију нису довеле ово царство до пропасти 1591. године.
Границе царства
[уреди | уреди извор]Царство Сонгај било је на врхунцу од 1464. до 1591. године, а у почетку је заузимало исту површину као и претходно западноафричко царство мали. Главни град Сонгја био је Гао и отуда се ширио према истоку заузимајући територије држава Хауса у данашњој Нигерији.
Сонгајски владари
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ab/Askia.jpg/250px-Askia.jpg)
Један од два највећа сонгајска владара био је Сони Али (1464-1528). Након што је Сони Али утемељио Царство низом освајачких похода, Аски Мухамед га учврстио и проширио.
Аскиа Мухамед
[уреди | уреди извор]Кад је Сони Али умро 1492. године, наследио га је његов син Сони Баре. Међутим, Баре је био слаб владар и 1493. свргнуо га је Аски Мухамед, бивши генерал у војсци Сонија Алија. Мухамед је проширио царство до његових највећих граница и контролисао трговачке путове у северној Африци. Утемељио је учинковиту управу и све што је стекао заштитио сталном војском и флотом ратних кануа.
Транссахарска трговина
[уреди | уреди извор]Из трговачких центара у Царству Сонгај, као што је био Валата, град у оази, роба је пустињом Сахаром путовала на караванама камила до земаља на северу Африке, посебно у Мароко, Алжир и Либију. Оданде је пут могла да настави према Европи, Арабији и Кини.
- Трговачка роба
Африка је одувек била богата природним богатствима, као што су бакар, со и злато. Богатство Царства Сонгај темељило се на трговини златом с Арабијом и Европом. Сонгајски трговци трговали су и с другим домаће узгојеним производима као што су смокве, датуле, кола ораси (стимуланс) и слоновача. Заузврат су куповали грнчарију, свилу, бисерје и каури шкољке.
- Река Нигер
Река Нигер пролазила је Сонгајским царством у смеру исток - запад. Имала је пресудну улогу у успону царства, као и у време доминације Царства Мали у раздобљу од 12. до 15. века. Трговци су поседовали флоте кануа за превоз робе између различитих трговачких центара дуж реке Нигер, нпр. Џене, Тимбукту и Гао.
Религија и образовање
[уреди | уреди извор]Сонгај се поносио великим учењацима, међу којима је био и Ахмад Баба (р. 1556) који је написао више од 50 књига о исламској традицији и обиман речник. Најважније религијски и образовни центар у овом царству био је Тимбукту.
- Тимбукту
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/5/50/Ghana_Larabanga_mosque04.jpg/200px-Ghana_Larabanga_mosque04.jpg)
Познат као свети град Судана, Тимбукту је имао три велике џамије: Џингеребер, Сиди Јаја и Санкоре у којима су се налазиле величанствене копије Курана. Имао је и универзитет, те 180 школа.
Пад царства
[уреди | уреди извор]Мароканци су желели да контролишу изворе западноафричког злата. Године 1591, марокански султан Ахмед ел Мансур (1578-1603) послао је велику војску да заузме Сонгајско царство. Мароканци су заузели Тимбукту којим су владали више од сто година. Убрзо након тога Мароко је преузео и остатак царства[2].
Хронологија
[уреди | уреди извор]Година | Историјски догађаји |
---|---|
1464. | Сони Али осваја Тимбукту, некоћ средиште Царства Мали. |
1473. | Сони Али осваја трговачки град Џене. |
1492. | Сони Баре, син Сонија Алија, одбија да се преобрати на ислам. |
1493. | Грађански рат; Сонија Бареа свргава с власти муслиман Аски Мухамед. |
1496. | Аски Мухамед ходочасти у Меку. |
1528. | Аскију Мухамеда свргава с власти његов старији син Муса. |
1588. | У време борбе Аскијиних наследника за наслеђе, избија грађански рат. |
1591. | Мароканска војска наноси пораз сонгајској војсци у битки код Тондибе недалеко од града Гаа. |
Извори
[уреди | уреди извор]- ↑ Бетхwелл А. Огот, Африца фром тхе Сиxтеентх то тхе Еигхтеентх Центурy, (УНЕСЦО Публисхинг, 2000), 303.
- ↑ http://www.historyfiles.co.uk/KingListsAfrica/AfricaNiger.htm Хисторy Филес
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]