Språk i Costa Rica
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e2/Mapa_de_las_lenguas_aut%C3%B3ctonas_de_Costa_Rica.png/240px-Mapa_de_las_lenguas_aut%C3%B3ctonas_de_Costa_Rica.png)
Det snakkes en rekke språk i Costa Rica, men landets eneste offisielle språk er spansk, som snakkes av de aller fleste innbyggerne. To hoveddialekter av spansk snakkes i landet. Det største språket i landet etter spansk er limonesisk kreol, et engelskbasert kreolspråk som snakkes ved den karibiske kysten. 0,7 % av innbyggerne snakker indianske språk.[1] Alle de indianske språka som snakkes i Costa Rica i dag, tilhører den chibchanske språkfamilien.
De indianske språka i landet snakkes av små minoritetsgrupper, og flere av dem er trua av utryddelse. De to største er bribri og cabécar, begge med flere tusen brukere. Maleku har i overkant av 200 brukere. På 1700-tallet døde chorotega og huetar ut, mens rama og térraba ble borte på 1900-tallet.[1] Ngäbere (også kjent som guaymí) døde ut i Costa Rica, men snakkes fortsatt av indianere i Panama, og guaimíene i Costa Rica er med hjelp fra disse i ferd med å prøve å lære seg det opprinnelige språket sitt igjen. Boruca har sannsynligvis ikke lenger noen morsmålsbrukere, og regnes av mange som utdødd. Borucaene får imidlertid undervisning i boruca på skolen, i et forsøk på å gjenopplive språket.[2] Bribri, cabécar og maleku har en svak nedgang i antall talere.[1] Hovedårsaken til det fallende antallet brukere av de indianske språka er spanskens dominerende posisjon i samfunnet. Rundt Cerro Chirripó, sør i landet, er de eneste områdene hvor det fortsatt fins enkelte enspråklige talere av indianske språk. Det undervises i indianske språk i 20 indianske områder av i overkant av hundre lærere.[1]
På østkysten snakkes limonesisk kreol, eller mekatelyu, av etterkommerne av jamaicanske arbeidere. Plautdietsch snakkes av noen få mennonittinnvandrere, og har vært snakka lenge nok i landet til å regnes som et minoritetsspråk i Costa Rica. En rekke andre språk snakkes av innvandrere som har flytta til landet de siste tiåra. Størst av disse er kantonesisk, med over 4000 brukere.[3]
Liste
[rediger | rediger kilde]Nedafor følger ei liste over språka i Costa Rica og antall brukere (årstall i parentes). Alle talla er fra Ethnologue.[4] Térraba er ikke tatt med i oversikten selv om det listes hos Ethnologue, ettersom det i dag sannsynligvis er utdødd.[1]
- Offisielt språk
- Spansk – 3 300 000 (1995)
- Indianske språk
- Boruca – 5 morsmålstalere og 30–35 ikke-flytende talere (1986)
- Bribri – 11 000 (2002)
- Cabécar – 8 840 (2000)
- Ngäbere (guaymí) – Ikke nevnt hos Ethnologue, men i bruk[1]
- Maleku (guatuso) – 750 (2000)
- Øvrige språk
- Costaricansk tegnspråk – 200 000
- Limonesisk kreol – 55 100 (1986)
- Plautdietsch – 100 (1974)
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b c d e f La Nación – Lenguas indígenas en nuestro país están condenadas a morir (2007)
- ^ La Nación – Boruca trata de enseñar a los niños su lengua perdida (2007)
- ^ L'aménagement linguistique dans le monde – Costa Rica Arkivert 19. august 2007 hos Wayback Machine.
- ^ Ethnologue – Languages of Costa Rica
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Ethnologue – Languages of Costa Rica
- L'aménagement linguistique dans le monde – Costa Rica
- Ministerio de salud – Comunidades indígenas Arkivert 3. desember 2009 hos Wayback Machine.
- La Nación – Lenguas indígenas en nuestro país están condenadas a morir (18. november 2007)
- La Nación – Boruca trata de enseñar a los niños su lengua perdida (18. november 2007)
- UNESCO – La enseñanza de las lenguas indígenas en Costa Rica