Den internasjonale havrettsdomstolen
Den internasjonale havrettsdomstolen | |||
---|---|---|---|
![]() | |||
![]() | |||
Type | Internasjonal domstol | ||
Etablert | 16. november 1994 | ||
Hovedkontor | Hamburg | ||
Underlagt | De forente nasjoner | ||
Fokus | Havrett | ||
Nettsted | www.itlos.org (en) | ||
![]() Den internasjonale havrettsdomstolen 53°33′04″N 9°51′03″Ø |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Hamburg.IntSeegerichtshof.Elbseite.wmt.jpg/250px-Hamburg.IntSeegerichtshof.Elbseite.wmt.jpg)
Den internasjonale havrettsdomstolen, eller Det internasjonale havrettstribunalet, (engelsk: International Tribunal for the Law of the Sea; fransk: Tribunal international du droit de la mer) er en internasjonal domstol med sete i Hamburg, som ble opprettet i 1982 på grunnlag av FNs havrettskonvensjon.
Domstolens 21 dommere velges av konvensjonens medlemsland. Den startet sitt arbeid i 1996. Domstolens president fra og med oktober 2008 er den kappverdiske folkerettseksperten José Luis Jesus.[1]
Mens den internasjonale domstolen i Haag utelukkende tar seg av saker der partene er stater og i så henseende utgjør en konkurrerende myndighet hva havrettslige stridsspørsmål angår, kan ITLOS under bestemte forutsetninger også påkalles av privatpersoner og internasjonale organisasjoner. Domstolen er således åpen også for andre enn havrettskonvensjonens medlemsstater. Dette er imidlertid en mulighet som så langt ikke har spilt noen rolle i domstolens virksomhet.
ITLOS fikk innvilget observatørstatus i FNs generalforsamling i og med generalforsamlingens resolusjon 51/204 av 17. desember 1996, og har således anledning til å delta i forsamlingens møter når saker som berører havretten står på dagsordenen.
Domstolens bygning i Hamburg
[rediger | rediger kilde]Bygningen ble oppført mellom 1997 og 2000 ved bredden av Elben i bydelen Nienstedten i Hamburg, og ble overlevert 3. juli 2000 ved overrekkelse av nøkkelen til FNs daværende generalsekretær Kofi Annan. Byggekostnadene på 123 mill. D-mark ble fordelt med 80% på den tyske stat og 20% på delstaten Hamburg. (En fredet bygning – ’’Schröder’sche Villa’’ – som allerede befant seg på tomten ble bevart og integrert i det nye anlegget.) Driftskostnadene dekkes av FN.
Se også
[rediger | rediger kilde]Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ http://www.itlos.org/news/press_release/2008/press_release_125_en.pdf[død lenke] Offisiell pressemelding fra domstolen 1. Oktober 2008
Litteratur
[rediger | rediger kilde]- Wasum-Rainer, Susanne / Schlegel, Daniela: The UNCLOS Dispute Settlement System: between Hamburg and The Hague, in: German Yearbook of International Law 48 (2006) S. 187–222.
- Rah, Sicco / Wallrabenstein, Tilo: The International Tribunal for the Law of the Sea and Its Future, in: Ocean Yearbook 21 (2007), pp. 41–67.
- Christoph F. Bornhorn: Der Internationale Seegerichtshof. Flaggschiff oder Geisterschoner? Berlin 1999. ISBN 3980391159.
- Moritz Karg: IGH vs. ISGH. Die Beziehung zwischen zwei völkerrechtlichen Streitbeilegungsorganen. Baden-Baden 2005. ISBN 3832914455.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- Offisiell webside for ITLOS (engelsk, fransk)
- Den internasjonale stiftelsen for havrett (engelsk, tysk)
- United Nations Convention on the Law of the Sea