Lādiņpārneses ierīce
Izskats
Lādiņpārneses ierīce[1] jeb lādiņsaites matrica[2] (angļu: charge coupled device, saīsināti CCD) ir starojuma uztvērējs — fotoelektrisku pusvadītāju matrica ar ļoti augstu jutību. Katrs lādiņsaites matricas elements uzkrāj elektrisko lādiņu proporcionāli uz to krītošā starojuma intensitātei. To lieto arī videokamerās un ciparkamerās.
Lādiņsaites matricu 1969. gadā izgudroja Bell Labs zinātnieki Vilards Boils un Džordžs Smits. Par to viņi 2009. gadā saņēma Nobela prēmiju.
Atsauces
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]- ↑ «Lādiņpārneses ierīce». Latvijas Nacionālais terminoloģijas portāls. Skatīts: 2019. gada 6. martā.
- ↑ «Lādiņsaites matrica». Latvijas Nacionālais terminoloģijas portāls. Skatīts: 2023. gada 22. maijā.
Ārējās saites
[labot šo sadaļu | labot pirmkodu]![]() | Šis ar tehnoloģijām saistītais raksts ir nepilnīgs. Jūs varat dot savu ieguldījumu Vikipēdijā, papildinot to. |