Versalio sutartis
Versalio taikos sutartis (pranc. Traité de Versailles) – taikos sutartis, pasirašyta 1919 m. birželio 28 d. Versalyje, kuria buvo užbaigtas Pirmasis pasaulinis karas. Ją Versalio rūmuose šalia Paryžiaus pasirašė Didžiosios Britanijos, Italijos, Japonijos, Jungtinių Amerikos Valstijų, Prancūzijos, kitų Antantės valstybių ir nugalėtos Vokietijos atstovai.
Sutarties sąlygos
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/German_losses_after_WWI.svg/300px-German_losses_after_WWI.svg.png)
Sutarties sąlygas parengė Paryžiaus taikos konferencija.
- Vokietija neteko 70 tūkst. kvadratinių kilometrų teritorijos:
- Prancūzijai – Elzasas, Lotaringija
- Belgijai – Epenas, Malmedi
- Danijai – Šlėzvigas, Holšteinas
- Lenkijai – Vakarų Prūsija, Silezija
- Vokietija turi būti demilitarizuota – (uždrausta turėti kariuomenę, reikėjo sunaikinti karinę pramonę, ginkluotę perduoti šalims nugalėtojoms).
- Saro kraštas ir kairysis Reino krantas atiduotas 15 metų valdyti Tautų Sąjungai.
- Vokietija galėjo turėti tik 100 000 kareivių, apsaugoti sienas ir palaikyti tvarką.
- Dešinysis Reino krantas demilitarizuotas (Reino demilitarizuotoji zona).
- Klaipėdos kraštas atiteko Tautų Sąjungai.
- Gdansko uostas – laisvas uostas.
- Vokietijai nurodyta mokėti reparacijas.
- Vokietija praras visas kolonijas.
- Vokietija įsipareigojo gerbti Austrijos nepriklausomybę, pripažino Čekoslovakijos ir Lenkijos nepriklausomybę. Buvęs Vokietijos imperatorius Vilhelmas II buvo apkaltintas karo nusikaltimais, numatyta jį perduoti teismui.
Šlėzvigo, Rytų Prūsijos pietinės dalies ir Aukštutinės Silezijos priklausomybė išspręsta 1920 vasario mėn. ir 1921 kovo mėn. plebiscito būdu. Dėl plebiscitų Šlėzvigo šiaurinė dalis atiteko Danijai, beveik visa Aukštutinė Silezija – Lenkijai, Rytinė Prūsijos dalis (Memelio miestas su apylinkėmis) perduotas Antantės tarybai, o vėliau, 1923 m. vasario mėn., prijungtas prie Lietuvos.
Saro sritis atiteko Tautų Lygai 15 metų laikotarpiui su anglių kasyklų perdavimu Prancūzijai. 1935 m. sausio mėn., atlikus Saro srityje referendumą, 93 % balsavusių pasisakė už prijungimą prie Vokietijos.
Sutarties pasekmės
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Sutarties nutarimų ypač nuskurdinta Vokietija pradėjo puoselėti revanšistines idėjas – 1933 m. į valdžią atėjo Nacių partija ir atšaukė didelę dalį numatytų susitarimų, susigrąžino dalį teritorijų, o vėliau pradėjo Antrąjį pasaulinį karą.[1]
Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ Versalio taika. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. XV (Venk–Žvo). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2014