Kastilija ir Leonas
Kastilija ir Leonas Castilla y León | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
| |||||||
![]() | |||||||
Valstybė | ![]() | ||||||
Administracinis centras | Valjadolidas | ||||||
Provincijų skaičius | 9 | ||||||
Prezidentas | Juan Vicente Herrera | ||||||
Gyventojų | 2 385 223[1] | ||||||
Plotas | 94 225 km² | ||||||
Tankumas | 25 žm./km² | ||||||
ISO 3166-2 | ES-CL | ||||||
Tinklalapis | [1] | ||||||
![]() |
Kastilija ir LeonasVikiteka |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a0/Provincias_de_Castilla_y_Le%C3%B3n.svg/220px-Provincias_de_Castilla_y_Le%C3%B3n.svg.png)
Kastilija ir Leonas (isp. Castilla y León) – autonominė sritis Ispanijos vidurinėje ir šiaurės vakarų dalyje.
Geografija
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Plotas – 94 223 km². 2,5 mln. gyventojų (2013 m.). Sostinė – Valjadolidas (de facto[2], 309 714 gyventojų, 2013 m.). Provincija vakaruose ribojasi su Portugalija ir Galisija, šiaurėje su Astūrija ir Kantabrija, rytuose su Aragonu, Baskija ir La Riocha, pietuose su Madridu bei pietvakariuose su Kastilija ir La Manča ir Estremadūra. Vidurinėje dalyje yra Senosios Kastilijos plynaukštė (Mesetos plokščiakalnio šiaurės dalis, aukštis 800–1200 m). Iš šiaurės ją juosia Kantabrijos kalnai, iš šiaurės rytų – Iberijos kalnai, iš pietų – Centrinė Kordiljera.
Per Kastiliją ir Leoną teka Duero upė ir jos intakai: Adacha, Tormesas (kairieji), Pisuerga, Elsa (dešinieji). Yra didelių patvenktinių vandens telkinių: Ricobayo (prie Elsos upės), Almendros (prie Tormeso upės). Šiaurėje, Astūrijos ir Kantabrijos pasienyje, yra Europos viršūnių nacionalinis parkas.
Klimatas
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Klimatas subtropinis žemyninis, sausas, per metus iškrinta 400–600 mm kritulių. Kalnuose – vertikalusis klimato ir augalijos zoniškumas.
Didžiausi miestai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą](tūkst. gyventojų, 2005 m.)
Administracinis padalijimas
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Kastilijos ir Leono autonominę sritį sudaro 9 provincijos (skliaustuose jų sostinės):
- Avilos provincija (Avila)
- Burgoso provincija (Burgosas)
- Leono provincija (Leonas)
- Palensijos provincija (Palensija)
- Salamankos provincija (Salamanka)
- Samoros provincija (Samora)
- Segovijos provincija (Segovija)
- Sorijos provincija (Sorija)
- Valjadolido provincija (Valjadolidas)
Ekonomika
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Kasama akmens anglis, mirabilitas. Daug hidroelektrinių, netoli Burgoso yra Atominė elektrinė. Išplėtota automobilių pramonė („Renault“ įmonė Valjadolide), mašinų gamyba, chemijos pramonė („Michelin“ įmonė Valjadolide gamina padangas), maisto (tabako), popieriaus, statybinių medžiagų, odos pramonė.
Svarbiausias Ispanijoje javų auginimo regionas, daugiausia auginami miežiai, kviečiai, kukurūzai, javų pasėliai užima 98 % ariamosios žemės. Dar auginami cukriniai runkeliai, vynmedžiai, saulėgrąžos, bulvės ir kt. daržovės. Dalis dirbamosios žemės dirbtinai drėkinama, daugiausia Valjadolido ir Leono provincijose. Veisiami galvijai ir avys, t. p. kiaulės, ožkos, naminiai paukščiai.[3]
Oro uostai yra Valjadolide (tarptautinis) ir Salamankoje.
Turizmas
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Turistų pamėgti Salamankos, Avilos, Segovijos senamiesčiai, Burgoso katedra, maldininkų kelias „Gamino de Santiago“, einantis iš Prancūzijos į Santjago de Kompostelą (Galisijos autonominė sritis). Visi jie yra Pasaulio paveldo paminklai.
Taip pat skaitykite
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]Šaltiniai
[redaguoti | redaguoti vikitekstą]- ↑ SPAIN: Administrative Division, citypopulation.de
- ↑ http://www.elmundo.es/elmundo/2010/02/01/castillayleon/1265053518.html
- ↑ Kastilija ir Leonas. Visuotinė lietuvių enciklopedija, T. IX (Juocevičius-Khiva). – Vilnius: Mokslo ir enciklopedijų leidybos institutas, 2006. 531 psl.
|