Kognitív torzítás
A kognitív torzítás a normától vagy racionalitástól való ítélkezésbeli rendszeres eltérés.[1] Az egyének a bemenet észleléséből saját "szubjektív valóságukat" alkotják meg. Egy egyén valóságkonstrukciója, nem pedig az objektív bemenet, határozhatja meg a viselkedését. Így a kognitív torzítások néha észlelési torzuláshoz, pontatlan ítélkezéshez, logikátlan értelmezéshez és irracionalitáshoz vezethetnek.[2][3][4]
Bár a kognitív torzítások kezdetben negatívnak tűnhetnek, néhányuk adaptív. Ezek bizonyos kontextusban hatékonyabb cselekvésekhez vezethetnek.[5] Továbbá, a kognitív torzítások lehetővé tétele gyorsabb döntéseket eredményezhet, amelyek kívánatosak lehetnek, amikor az időszerűség értékesebb, mint a pontosság, ahogyan azt a heurisztikák is szemléltetik.[6] Más kognitív torzítások az emberi feldolgozási korlátok „melléktermékei”,[7] amelyek az alkalmas mentális mechanizmusok hiányából (korlátozott racionalitás), az egyén alkotmányának és biológiai állapotának hatásából (lásd: megtestesült kogníció), vagy egyszerűen az információfeldolgozási kapacitás korlátozottságából erednek.[8][9] A kutatások azt sugallják, hogy a kognitív torzítások hajlamosabbá tehetik az egyéneket az áltudományos hiedelmek elfogadására azáltal, hogy kevesebb bizonyítékot igényelnek az előítéleteiket megerősítő állításokhoz. Ez torzíthatja az észlelésüket és pontatlan ítéletekhez vezethet.[10]
Az elmúlt hat évtizedben az emberi ítélkezés és döntéshozatal kutatásai során a kognitív tudományban, a szociálpszichológiában és a viselkedési közgazdaságtanban folyamatosan bővülő listát azonosítottak a kognitív torzításokról. A kognitív torzítások tanulmányozása gyakorlati következményekkel bír olyan területeken, mint a klinikai ítélkezés, a vállalkozás, a pénzügy és a menedzsment.[11][12]
Áttekintés
[szerkesztés]A kognitív torzítás fogalmát Amos Tversky és Daniel Kahneman vezették be 1972-ben[13], ami az emberek számérzékének, vagyis a nagyobb nagyságrendekkel való intuitív érvelés képességének hiányából fakadó tapasztalataikból nőtt ki. Tversky, Kahneman és kollégáik számos megismételhető módon bemutatták, hogy az emberi ítéletek és döntések miként térnek el a racionális választás elméletétől. Tversky és Kahneman a heurisztikák alapján magyarázták az emberi ítéletalkotás és döntéshozatal különbségeit. A heurisztikák olyan mentális rövidítések, amelyek gyors becsléseket nyújtanak a bizonytalan események lehetőségéről.[14] A heurisztikák egyszerűek az agy számára, hogy kiszámítsa őket, de néha „súlyos és rendszeres hibákat” eredményeznek.[6] Például a reprezentativitási heurisztika úgy definiálható, mint "az esemény gyakoriságának vagy valószínűségének megítélésére való hajlam" az alapján, hogy az esemény mennyire „hasonlít a tipikus esetre”.[14]
A "Linda probléma" a reprezentativitási heurisztikát illusztrálja (Tversky & Kahneman, 1983)[15] ). A résztvevők kaptak egy leírást "Lindáról", amely szerint Linda valószínűleg feminista lehet (például azt mondják róla, hogy aggasztja a diszkrimináció és a társadalmi igazságosság kérdései). Ezután megkérdezték tőlük, hogy szerintük Linda valószínűbb, hogy (a) egy „banki alkalmazott” vagy (b) egy „banki alkalmazott és aktív a feminista mozgalomban”, a többség a (b) választ választotta. Függetlenül a Lindáról adott információktól, a korlátozóbb (b) válasz bármilyen körülmények között statisztikailag kevésbé valószínű, mint az (a) válasz. Ez a „konjunkciós tévedés” egyik példája. Tversky és Kahneman azt állították, hogy a válaszadók azért választották a (b) választ, mert az „reprezentatívabbnak” vagy tipikusabbnak tűnt azok számára, akik beleillenek Linda leírásába. A reprezentativitási heurisztika olyan hibákhoz vezethet, mint a sztereotípiák aktiválása és mások pontatlan megítélése.[7]:726
Kahneman és Tversky kritikusai, például Gerd Gigerenzer, azt állítják, hogy a heurisztikák alapján nem szabad azt gondolnunk, hogy az emberi gondolkodás tele van irracionális kognitív torzításokkal. A racionalitást inkább egy adaptív eszközként kellene felfogni, amely nem azonos a formális logika vagy a valószínűségszámítás szabályaival.[16] Mindazonáltal olyan kísérletek, mint a „Linda-probléma”, a heurisztikák és torzítások kutatási programjaivá fejlődtek, amelyek túlléptek az akadémiai pszichológia határain, és más tudományágakra is kiterjedtek, beleértve az orvostudományt és a politikatudományt is.
Típusok
[szerkesztés]A kognitív torzítások számos dimenzió mentén különböztethetők meg. Néhány példa a kognitív torzításokra a következők:
- Torzítások, amelyek csoportokra (például a kockázati eltolódás) és egyénekre jellemzőek.
- Torzítások, amelyek befolyásolják a döntéshozatalt, amikor a lehetőségek kívánatosságát kell figyelembe venni (pl. elsüllyedt költségek tévedése).
- Torzítások, mint például a téves korreláció, amelyek befolyásolják annak megítélését, hogy valami mennyire valószínű, vagy hogy egy dolog okozza-e a másikat.
- Torzítások, amelyek az emlékezetet befolyásolják[17], mint például a konzisztenciatorzítás (amikor valaki úgy emlékszik a múltbeli hozzáállására és viselkedésére, mintha azok hasonlóbbak lennének a jelenlegi hozzáállásához).
- Torzítások, amelyek tükrözik egy alany motivációját[18], például a pozitív önkép iránti vágy, ami egocentrikus torzításhoz vezet, és a kellemetlen kognitív disszonancia elkerüléséhez.[19]
Más torzítások abból adódnak, ahogyan az agy érzékel, emlékeket formál és ítéleteket hoz. Ezt a különbségtételt néha „forró kognícióként” és „hideg kognícióként” írják le, mivel a motivált érvelés magában foglalhat egy izgatott állapotot. „Hideg” torzítások okai például:
- néhány esetben a releváns információ figyelmen kívül hagyása (pl. valószínűség elhanyagolása),
- némelyik döntést vagy ítéletet irreleváns információ befolyásolja (például a szintézishatás, amikor ugyanaz a probléma eltérő válaszokat kap attól függően, hogyan van leírva; vagy a különbségtorzítás, ahol az együtt bemutatott választások más kimeneteket eredményeznek, mint azok, amelyek külön-külön vannak bemutatva), és
- mások túlzott súlyt fektetnek egy fontosnak tűnő, de lényegtelen jellemzőre a problémában (pl. horgonyzás).
Mivel néhány torzítás kifejezetten a motivációra utal, különösen arra, hogy pozitív attitűdöket alakítsunk ki magunkról[19] ez magyarázza, hogy sok torzítás önmagunk iránti motivációból vagy önszorgalomból fakad (pl. aszimmetrikus betekintés illúziója, önszolgáló torzítás). Vannak olyan torzítások is, amelyek arról szólnak, hogyan értékelik a személyek a bennszülötteket vagy a különféle csoportokat; az in-group bias arról szól, hogy az emberek a saját csoportjukat sok szempontból sokkal különbnek és „jobbnak” látják, még akkor is, ha ezek a csoportok tetszőlegesen vannak meghatározva.
Néhány kognitív torzítás az figyelmi torzítások alcsoportjába tartozik, amely azt jelenti, hogy növelt figyelmet fordítanak bizonyos ingerekre. Például bebizonyosodott, hogy az alkohol- és egyéb kábítószerek függői nagyobb figyelmet fordítanak a kábítószerrel kapcsolatos ingerekre. A figyelmi torzítások mérésére szolgáló gyakori pszichológiai tesztek közé tartozik a Stroop-feladat[20][21] és a pontszonda-feladat .
A Cognitive Reflection Test (CRT), melyet Shane Frederick fejlesztett ki 2005-ben, egyes kognitív torzításokra való egyéni fogékonyságot méri.[22][23]
Az elfogultságok listája
[szerkesztés]Az alábbiakban felsoroljuk a gyakrabban tanulmányozott kognitív torzításokat:
Név | Leírás |
---|---|
Alapvető attribúciós hiba megfelelési torzítás([24]) | Hajlam arra, hogy a másoknál megfigyelt viselkedések személyiségalapú magyarázatát túlhangsúlyozzuk. Ugyanakkor az egyének alábecsülik az ugyanarra a viselkedésre gyakorolt szituációs hatások szerepét és erejét. Edward E. Jones and Victor A. Harris' (1967)[25] a klasszikus tanulmány a FAE-t illusztrálja. Annak ellenére, hogy a résztvevők tudatában voltak annak, hogy a célszemély beszédirányát (Castro-párti/ Castro-ellenes) az íróhoz rendelték, figyelmen kívül hagyták a szituációs nyomást, és Castro-párti attitűdöket tulajdonítottak az írónak, amikor a beszéd ilyen attitűdöket képviselt. |
Implicit előítélet (más néven implicit sztereotípia, tudattalan előítélet) | Hajlam arra, hogy pozitív vagy negatív tulajdonságokat tulajdonítsunk egyének egy csoportjának. Ez lehet teljesen tényszerűtlen, vagy lehet egy csoportban gyakori tulajdonság visszaélésszerű általánosítása az adott csoport összes egyedére. |
Priming elfogultság | Hajlamosak vagyunk arra, hogy egy kérdés első bemutatása befolyásoljon minket, hogy kialakítsuk előítéletünket róla, amelyet aztán a későbbi információkkal kiigazíthatunk. |
Megerősítési torzítás | Hajlam arra, hogy az információkat úgy keressük vagy értelmezzük, hogy azok megerősítsék az előítéleteket, és hiteltelenítsük azokat az információkat, amelyek nem támasztják alá az eredeti véleményt.[26] A Kognitív disszonancia fogalmához kapcsolódva, az egyének csökkenthetik a következetlenséget azáltal, hogy olyan információkat keresnek, amelyek megerősítik nézeteiket. (Jermias, 2001, p. 146).[27] |
Affinitás torzítás | Hajlam arra, hogy kedvezően elfogultak legyünk a hozzánk leginkább hasonló emberekkel szemben.[28] |
Öncélú elfogultság | Hajlamos nagyobb felelősséget vállalni a sikerekért, mint a kudarcokért. Megnyilvánulhat úgy is, hogy az emberek hajlamosak a kétértelmű információkat az érdekeik szempontjából előnyös módon értékelni. |
Hiedelem elfogultság | Hajlam arra, hogy egy érv logikai erejét az aktuális meggyőződés és az állítás következtetésének vélt hihetősége alapján értékelje. |
Keretezés | Hajlam a helyzet leírásának szűkítésére, hogy egy kiválasztott következtetéshez vezessen. Ugyanazt az alapot különbözőképpen lehet megfogalmazni, és ezért különböző következtetésekhez vezethet. |
Utólagos elfogultság | Hajlam arra, hogy a múltbeli eseményeket kiszámíthatónak tekintse. Más néven „Mindig is tudtam” hatás. |
Megtestesült megismerés | Az érzékelés, a figyelem, a döntéshozatal és a motiváció szelektivitására való hajlam a test biológiai állapota alapján. |
Horgonyzási torzítás | Az emberek képtelensége arra, hogy a végső válaszra reagálva megfelelő kiigazításokat végezzenek egy kiindulási pontból. Ez az emberek számára szuboptimális döntések meghozatalához vezethet. A lehorgonyzás befolyásolja a döntéshozatalt a tárgyalások, az orvosi diagnózisok és a bírósági ítélethozatal során.[29] |
A status quo előítélet | Hajlam a jelenlegi helyzethez való ragaszkodásra egy alternatív helyzet helyett, a kockázat és a veszteség elkerülése érdekében (veszteségellenesség). A status quo torzításnál a döntéshozó fokozottan hajlamos egy opciót választani, mert ez az alapértelmezett opció vagy status quo. Kimutatták, hogy befolyásolja a különböző fontos gazdasági döntéseket, például a autóbiztosítás vagy az elektromos szolgáltatás választását.[30] |
Túlzott magabiztosság hatása | Hajlam arra, hogy túlzottan bízzon saját képességeiben, hogy helyes döntéseket hozzon. Az emberek hajlamosak túlértékelni a döntéshozói képességeiket és készségeiket.[31] See also the Dunning–Kruger effect. |
Fizikai vonzerő sztereotípia | Az a tendencia, hogy a fizikailag vonzó emberek más kívánatos személyiségjegyekkel is rendelkeznek. |
Gyakorlati jelentősége
[szerkesztés]Sok társadalmi intézmény az egyének racionális ítéleteire támaszkodik.
Az értékpapír-szabályozási rendszer nagyrészt abból indul ki, hogy minden befektető tökéletesen racionálisan cselekszik. Valójában azonban a befektetők számos kognitív korlátot tapasztalnak torzítások, heurisztikák és keretelvű hatások formájában.
Például egy tisztességes esküdtszék-jegyzőkönyv azt igényli, hogy az esküdtszék figyelmen kívül hagyja a per irreleváns jellemzőit, megfelelően mérlegelje a releváns jellemzőket, nyitottan megfontolja a különböző lehetőségeket, és ellenálljon az érzelmi befolyásolásnak. A pszichológiai kísérletekben kimutatott különféle torzítások arra utalnak, hogy az emberek gyakran nem képesek mindezeket megtenni.[32] Azonban ebben a tekintetben rendszeres és irányított módon hibáznak, amelyek előrejelezhetők.[33]
Néhány tudományterületen nagyon népszerű a torzítások tanulmányozása. Például a torzítás széles körben elterjedt és jól tanulmányozott jelenség, mert az vállalkozók döntéseinek nagy része számításilag megoldhatatlan.[34]
A kognitív torzítások más problémákat is okozhatnak, amelyek mindennapi életünk során felmerülnek. Egy tanulmány kimutatta a kapcsolatot a kognitív torzítás, különösen az előnyös irányítási torzítás, és a gátló kontroll között abban, hogy egy személy mennyi egészségtelen nassolnivaló ételt fogyaszt el.[35] Megállapították, hogy azok a résztvevők, akik többet ettek az egészségtelen nassolnivaló ételekből, tendenciát mutattak a gátló kontroll csökkenésére és nagyobb mértékű előnyös irányítási torzításra. Mások azt is feltételezik, hogy a kognitív torzítások kapcsolatban lehetnek különböző evészavarokkal és azzal, ahogyan az emberek megítélik testüket és testképüket.[36][37]
Az is elmondható, hogy a kognitív torzításokat néha pusztító módon használják fel.[38] Néhányan úgy vélik, hogy vannak hatalmon lévő személyek, akik kognitív torzításokat és heurisztikákat használnak arra, hogy manipulálják másokat, és elérjék céljaikat. Néhány gyógyszer és egyéb egészségügyi kezelés is kognitív torzításokra támaszkodik annak érdekében, hogy meggyőzzék azokat, akik fogékonyak rá, hogy használják termékeiket. Sokan úgy látják ezt, hogy kihasználják az emberek természetes ítélőképességi és döntéshozatali nehézségeit. Emellett úgy vélik, hogy a kormánynak szabályoznia kellene ezeket a megtévesztő reklámokat.
A kognitív torzításoknak látszólag szerepe van az ingatlan értékesítési árában és értékében is. A kísérlet résztvevőinek egy lakóingatlant mutattak meg.[39] Ezután egy teljesen második ingatlant mutattak nekik, amely semmilyen módon nem kapcsolódott az elsőhöz. Arra kérték őket, hogy mondják meg, mennyire értékelik és mennyiért értékesítenék a második ingatlant. Megállapították, hogy az előzőleg bemutatott, teljesen második ingatlan hatással volt arra, hogyan értékelték a második ingatlant.
A kognitív torzításokat nem-destruktív módon is fel lehet használni. A csapatmunkában és kollektív problémamegoldásban például a felsőbbrendűségi torzítás előnyös lehet. Ez a sokféle megoldás előállítását segíti elő egy csoportban, különösen összetett problémák esetén, megakadályozva a korai egyetértést a nem optimális megoldások mellett. Ez a példa jól demonstrálja, hogyan segíthet a kognitív torzítás, amely általában gátoló tényezőként van jelen, a kollektív döntéshozatal javításában, mivel szélesebb körű lehetőségek felfedezésére ösztönöz.[40]
Csökkentés
[szerkesztés]Mivel a kognitív torzítások rendszerszintű hibákhoz vezetnek, nem lehet őket kiküszöbölni a tömeg bölcsessége technikájával, amely az emberek válaszainak átlagolásán alapul.A torzítás csökkentése, azaz a debiasing, olyan módszer, amely a döntéshozatali hibák csökkentését célozza meg ösztönzőkkel, serkentő hatásokkal és képzésekkel. A kognitív torzítások mérséklése és módosítása konkrétan a kognitív torzításokra és azok hatásaira vonatkozik. Az referenciaosztály előrejelzés egy módszer a becslések és döntések rendszeres torzításainak csökkentésére, amely Daniel Kahneman „külső nézetként” írt le.
Gigerenzerhez (1996) hasonlóan[41] Haselton et al. (2005) állítják, hogy a kognitív torzítások tartalma és iránya nem „önhatalmú”.[7]:730 Ezenkívül a kognitív torzítások kontrollálhatók is. Egy debiasing technika arra törekszik, hogy csökkentse a torzításokat, ösztönözve az egyéneket a kontrollált feldolgozás használatára az automatikus feldolgozással szemben.[42] A félreértelmezési tévedés csökkentésével kapcsolatban pénzügyi ösztönzők[43] és a résztvevők felelősségre vonása az értékeléseikért növeli a helyes értékeléseket.[44] A képzés is bizonyítottan csökkenti a kognitív torzításokat. Carey K. Morewedge és kollégái (2015) arra jutottak, hogy a kutatási résztvevők, akik egyszeri tréningintervenciókat kaptak, mint például oktatóvideókat és torzításmentesítő játékokat, amelyek tanították a csökkentési stratégiákat, jelentős mértékben csökkentették hat kognitív torzításuk előfordulását azonnal és akár 3 hónappal később is.[45]
A kognitív torzítás módosítása arra utal, hogy a kognitív torzításokat módosítják egészséges emberekben, és emellett egy növekvő területet jelent a pszichológiai (nem gyógyszeres) terápiákban, mint például a szorongás, depresszió és függőség kezelésében alkalmazott kognitív torzítás módosító terápia (CBMT). A CBMT egy alárendelt csoportja a pszichológiai terápiák növekvő területének, amely a kognitív folyamatok módosításán alapul gyógyszeres vagy beszélgetős terápia kíséretében, néha alkalmazott kognitív feldolgozási terápiák (ACPT) néven is ismert. Habár a kognitív torzítás módosítása utalhat a kognitív folyamatok módosítására egészséges egyénekben, a CBMT egy növekvő területe az evidenciákon alapuló pszichológiai terápiáknak, ahol a kognitív folyamatokat[46][47] a súlyos depressziótól,[48] a szorongástól,[49] és a függőségtől szabadítják meg.[50] A CBMT technikák technológiával támogatott terápiák, amelyeket számítógépen keresztül, orvosi támogatással vagy anélkül végeznek. A CBM ötvözi az evidenciát és elméletet a szorongás kognitív modelljéből, a kognitív idegtudományból és figyelemmodellekből.[51]
A kognitív torzítás módosítása hasznos volt azoknak is, akik obszesszív-kompulzív meggyőződésekkel és obszesszív-kompulzív zavarral küzdenek.[52][53] Ez a terápia bizonyította hatékonyságát azáltal, hogy csökkenti az obszesszív-kompulzív meggyőződéseket és viselkedéseket.
Egyes kognitív torzítások gyakori elméleti okai
[szerkesztés]Torzulások számos folyamatból eredhetnek, amelyeket néha nehéz megkülönböztetni. Ezek közé tartoznak:
- Korlátozott racionalitás – korlátok az optimalizálásban és racionális döntéshozatalban
- Kilátások elmélete
- Evolúciós pszichológia – evolúciósan adaptív mentális funkciók maradványai.[54]
- Mentális számolás
- Alkalmazkodó torzulás — döntések alapján korlátozott információ és a hibázás költségei szerint torzítás.
- Attribútum helyettesítés – egy bonyolult, nehezen megítélhető helyzet helyettesítése egy könnyebben megítélhető helyzettel[55]
- Attributionális elmélet
- Szemléletesség
- Naív realizmus
- Kognitív disszonancia, és kapcsolódó:
- Benyomáskezelés
- Önészlelési elmélet
- Információfeldolgozási gyorsítók (heurisztikák), ideértve:
- Elérhetőségi heurisztika – becslés arról, hogy mi valószínűbb, az alapján, hogy mi van jobban elérhető a memóriában, ami torzított a színes, szokatlan vagy érzelmi töltetű példák felé[6]
- Reprezentatív heurisztika – valószínűségek megítélése hasonlóság alapján[6]
- Affektív heurisztika – döntéshozatal érzelmi reakció alapján, nem kockázatok és előnyök számításával[56]
- Érzelmi és erkölcsi motivációk, például:
- Két faktoros érzelemelmélet
- Szomatikus jelek hipotézise
- Introspekciós illúzió
- Statisztikai tévesztések vagy statisztikai visszaélés; számolási hibák.
- Társadalmi befolyás[57]
- Az agy korlátozott információfeldolgozási kapacitása[58]
- Zajos információfeldolgozás (torzítások a memóriában történő tárolás és visszahívás során).[59] Például egy 2012-es Pszichológiai Bulletin cikk szerint legalább nyolc látszólag összefüggéstelen torzítást lehet létrehozni ugyanazzal az információelméleti generatív mechanizmussal.[59] A cikk azt mutatja, hogy a memórián alapuló információfeldolgozási folyamatok zajos eltérései, amelyek az objektív bizonyítékokat (megfigyeléseket) alakítják át szubjektív becslésekké (döntések), képesek regresszív konzervatizmust, hitfelülvizsgálatot (Bayesi konzervatizmust), illuzórikus korrelációkat, illuzórikus fölényt (jobb, mint az átlag hatás) és rosszabb, mint az átlag hatás, szubadditivitási hatást, túlzott várakozást, önbizalmat és a nehéz- könnyű hatást előállítani.
Egyéni különbségek a kognitív torzításokban
[szerkesztés]Úgy tűnik, hogy az emberek között stabil egyéni különbségek vannak a döntési torzulásokra, például a túlzott magabiztosságra, az időbeli diszkontálásra és a torzítás vakfoltjára való fogékonyságban.[60] z azt jelenti, hogy az egyéneken belül az előítéleteknek ezek a stabil szintjei megváltoztathatók. Azokban a kísérletekben, amelyekben a résztvevők, akik tréningvideókat néztek meg, és debiasztikus játékokat játszottak, mind azonnal, mind három hónappal később közepes vagy nagymértékű csökkenést mutattak hat kognitív előítéletre való fogékonyságuk mértékében: lehorgonyzás, vakfolt, megerősítési előítélet, alapvető attribúciós hiba, kivetítési előítélet és reprezentativitás.[61]
A kognitív előítéletesség egyéni különbségeit a kognitív képességek és funkciók különböző szintjeihez is kapcsolták.[62] A kognitív reflexiós tesztet (CRT) használták a kognitív elfogultságok és a kognitív képességek közötti kapcsolat megértéséhez. A kognitív reflexiós teszt alkalmazása során a képességek megértéséhez nem voltak meggyőző eredmények. Úgy tűnik azonban, hogy van összefüggés; azok, akik magasabb pontszámot érnek el a kognitív reflexiós teszten, magasabb kognitív képességekkel és racionális gondolkodási képességekkel rendelkeznek. Ez viszont segít megjósolni a kognitív előítéletesség és a heurisztikus teszteken nyújtott teljesítményt. A magasabb CRT-pontszámmal rendelkezők általában helyesebben tudnak válaszolni a különböző heurisztikus és kognitív előítéletességgel kapcsolatos teszteken és feladatokon.[63]
Az életkor egy másik egyéni különbség, amely hatással van arra, hogy valaki mennyire hajlamos a kognitív előítéletekre. Az idősebb egyének általában fogékonyabbak a kognitív torzításokra, és kevésbé rugalmasak kognitív szempontból. Az idősebb egyének azonban képesek voltak csökkenteni a kognitív torzításokra való fogékonyságukat a folyamatban lévő kísérletek során.[64] Ezekben a kísérletekben fiatal és idősebb felnőttek egyaránt elvégeztek egy keretezési feladatot. A fiatalabb felnőttek nagyobb kognitív rugalmassággal rendelkeztek, mint az idősebbek. A kognitív rugalmasság összefügg azzal, hogy segít leküzdeni a már meglévő előítéleteket.
Kritika
[szerkesztés]A kognitív elfogultság elmélete szem elől téveszti az ész és az elfogultság közötti különbséget. Ha minden előítéletet oknak, és minden okot előítéletnek tekinthetünk, akkor a különbségtétel elvész.[65]
A kognitív torzítások elméleteivel szembeni kritika általában azon alapul, hogy a vita mindkét oldala gyakran azt állítja, hogy a másik fél gondolatai az emberi természetnek vannak alávetve és a kognitív torzítás eredménye, miközben azt állítják, hogy a saját álláspontjuk a kognitív torzítás felett áll, és a kérdés „leküzdésének” helyes módja. Ez a szakadék egy sokkal alapvetőbb problémához kapcsolódik, amely a szakterület konszenzusának hiányából ered, és ezáltal olyan érveket hoz létre, amelyek nem hamisíthatók bármely ellentétes álláspont érvényesítésére.
Gerd Gigerenzer a kognitív torzítások és heurisztikák egyik fő ellenzője[66][67][68] Gigerenzer úgy véli, hogy a kognitív előítéletek nem elfogultságok, hanem általános szabályok, vagy ahogy ő írja, „megérzések”, amelyek valójában segíthetnek abban, hogy pontos döntéseket hozzunk az életünkben. Nézete sokkal pozitívabb fényt vet a kognitív előítéletekre, mint sok más kutatóé. Sokan a kognitív előítéleteket és heurisztikákat a döntések és ítéletek irracionális módjainak tekintik.
Fordítás
[szerkesztés]- Ez a szócikk részben vagy egészben a Cognitive bias című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.
Hivatkozások
[szerkesztés]- ↑ The evolution of cognitive bias, The Handbook of Evolutionary Psychology. Hoboken, NJ, US: John Wiley & Sons Inc, 724–746. o. (2005)
- ↑ (1972) „Subjective probability: A judgment of representativeness”. Cognitive Psychology 3 (3), 430–454. o. [2019. december 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. DOI:10.1016/0010-0285(72)90016-3. (Hozzáférés: 2017. április 1.)
- ↑ Thinking and Deciding, 4th, New York, NY: Cambridge University Press (2007. augusztus 21.)
- ↑ Ariely, Dan. Predictably Irrational: The Hidden Forces That Shape Our Decisions. New York, NY: HarperCollins (2008). ISBN 978-0-06-135323-9
- ↑ For instance: (1996. október 1.) „Reasoning the fast and frugal way: models of bounded rationality”. Psychological Review 103 (4), 650–69. o. DOI:10.1037/0033-295X.103.4.650. PMID 8888650.
- ↑ a b c d Tversky A, Kahnemann D (1974. szeptember 1.). „Judgment under Uncertainty: Heuristics and Biases”. Science 185 (4157), 1124–1131. o. DOI:10.1126/science.185.4157.1124. PMID 17835457.
- ↑ a b c The evolution of cognitive bias., The Handbook of Evolutionary Psychology. Hoboken, NJ, US: John Wiley & Sons Inc, 724–746. o. (2005)
- ↑ Social cognition: How individuals construct social reality.. Hove and New York: Psychology Press. (2004)
- ↑ (2010. október 1.) „Associative processes in intuitive judgment”. Trends in Cognitive Sciences 14 (10), 435–40. o. DOI:10.1016/j.tics.2010.07.004. PMID 20696611.
- ↑ Rodríguez-Ferreiro (2021. december 21.). „Believers in pseudoscience present lower evidential criteria” (angol nyelven). Scientific Reports 11 (1), 24352. o. DOI:10.1038/s41598-021-03816-5. ISSN 2045-2322. PMID 34934119.
- ↑ (1996. július 1.) „On the reality of cognitive illusions”. Psychological Review 103 (3), 582–91; discussion 592–6. o. DOI:10.1037/0033-295X.103.3.582. PMID 8759048.
- ↑ (2015) „The Study of Bias in Entrepreneurship”. Entrepreneurship Theory and Practice 41 (3), 419–454. o. DOI:10.1111/etap.12212.
- ↑ Representativeness Revisited: Attribute Substitution in Intuitive Judgment, Heuristics and Biases: The Psychology of Intuitive Judgment. Cambridge: Cambridge University Press, 51–52. o. (2002). ISBN 978-0-521-79679-8
- ↑ a b Social psychology and human nature: International Edition. Belmont, US: Wadsworth, 141. o. (2010)
- ↑ (1983) „Extensional versus intuitive reasoning: The conjunction fallacy in probability judgement”. Psychological Review 90 (4), 293–315. o. [2007. szeptember 28-i dátummal az eredetiből archiválva]. DOI:10.1037/0033-295X.90.4.293.
- ↑ Bounded and Rational, Contemporary Debates in Cognitive Science. Blackwell, 129. o. (2006). ISBN 978-1-4051-1304-5
- ↑ (1999. március 1.) „The seven sins of memory. Insights from psychology and cognitive neuroscience”. The American Psychologist 54 (3), 182–203. o. DOI:10.1037/0003-066X.54.3.182. PMID 10199218.
- ↑ (1990. november 1.) „The case for motivated reasoning”. Psychological Bulletin 108 (3), 480–98. o. [2017. július 6-i dátummal az eredetiből archiválva]. DOI:10.1037/0033-2909.108.3.480. PMID 2270237. (Hozzáférés: 2017. október 27.)
- ↑ a b szerk.: Stroebe, W.: Self-enhancement and Superiority Biases in Social Comparison, European Review of Social Psychology 4. Wiley (1993)
- ↑ (1966) „The Stroop color-word test: a review”. Acta Psychologica 25 (1), 36–93. o. DOI:10.1016/0001-6918(66)90004-7. PMID 5328883.
- ↑ (1991. március 1.) „Half a century of research on the Stroop effect: an integrative review”. Psychological Bulletin 109 (2), 163–203. o. DOI:10.1037/0033-2909.109.2.163. PMID 2034749.
- ↑ Frederick. „Cognitive Reflection and Decision Making” (angol nyelven). Journal of Economic Perspectives 19 (4), 25–42. o. DOI:10.1257/089533005775196732. ISSN 0895-3309.
- ↑ Oechssler. „Cognitive abilities and behavioral biases”. Journal of Economic Behavior & Organization 72 (1), 147–152. o. [2016. augusztus 3-i dátummal az eredetiből archiválva]. DOI:10.1016/j.jebo.2009.04.018. ISSN 0167-2681.
- ↑ Social psychology and human nature: International Edition. Belmont, USA: Wadsworth. (2010)
- ↑ (1967) „The attribution of attitudes”. Journal of Experimental Social Psychology 3, 1–24. o. DOI:10.1016/0022-1031(67)90034-0.
- ↑ (1977) „Publication prejudices: An experimental study of confirmatory bias in the peer review system”. Cognitive Therapy and Research 1 (2), 161–175. o. DOI:10.1007/bf01173636.
- ↑ (2001) „Cognitive dissonance and resistance to change: The influence of commitment confirmation and feedback on judgement usefulness of accounting systems”. Accounting, Organizations and Society 26 (2), 141–160. o. DOI:10.1016/s0361-3682(00)00008-8.
- ↑ Thakrar: Council Post: Unconscious Bias And Three Ways To Overcome It. Forbes
- ↑ Cho, I. et al. (2018) 'The Anchoring Effect in Decision-Making with Visual Analytics', 2017 IEEE Conference on Visual Analytics Science and Technology, VAST 2017 - Proceedings. IEEE, pp. 116–126. doi:10.1109/VAST.2017.8585665.
- ↑ Dean, M. (2008) 'Status quo bias in large and small choice sets', New York, p. 52. Available at: http://www.yorkshire-exile.co.uk/Dean_SQ.pdf Archiválva 2010. december 25-i dátummal a Wayback Machine-ben..
- ↑ Cognitive Biases in Negotiation Processes, Springer Berlin Heidelberg
- ↑ Sutherland, Stuart. Irrationality: The Enemy Within, Second, Pinter & Martin (2007. augusztus 21.). ISBN 978-1-905177-07-3
- ↑ Ariely, Dan. Predictably Irrational: The Hidden Forces That Shape Our Decisions. New York, NY: HarperCollins (2008). ISBN 978-0-06-135323-9
- ↑ (2015) „The Study of Bias in Entrepreneurship”. Entrepreneurship Theory and Practice 41 (3), 419–454. o. DOI:10.1111/etap.12212. <
- ↑ (2015. április 1.) „Combined effects of cognitive bias for food cues and poor inhibitory control on unhealthy food intake”. Appetite 87, 358–64. o. DOI:10.1016/j.appet.2015.01.004. PMID 25592403.
- ↑ (1999. október 1.) „Cognitive bias in eating disorders: implications for theory and treatment”. Behavior Modification 23 (4), 556–77. o. DOI:10.1177/0145445599234003. PMID 10533440.
- ↑ Williamson (1996. augusztus 21.). „Body image disturbance in eating disorders: A form of cognitive bias?” (angol nyelven). Eating Disorders 4 (1), 47–58. o. DOI:10.1080/10640269608250075. ISSN 1064-0266.
- ↑ (2005. augusztus 21.) „Paternalism and Cognitive Bias” (angol nyelven). Law and Philosophy 24 (4), 393–434. o. DOI:10.1007/s10982-004-8197-3. ISSN 0167-5249.
- ↑ Levy (2010. augusztus 21.). „The effect of context and the level of decision maker training on the perception of a property's probable sale price” (angol nyelven). Journal of Property Research 27 (3), 247–267. o. DOI:10.1080/09599916.2010.518406. ISSN 0959-9916.
- ↑ Boroomand (2023. augusztus 21.). „Superiority bias and communication noise can enhance collective problem-solving.”. Journal of Artificial Societies and Social Simulation 26 (3). DOI:10.18564/jasss.5154.
- ↑ (1996) „On narrow norms and vague heuristics: A reply to Kahneman and Tversky (1996)”. Psychological Review 103 (3), 592–596. o. DOI:10.1037/0033-295x.103.3.592.
- ↑ Social psychology and human nature: International Edition. Belmont, USA: Wadsworth (2010)
- ↑ (1999) „Effects of outcome dependency on correspondence bias”. Personality and Social Psychology Bulletin 25 (3), 382–389. o. DOI:10.1177/0146167299025003009.
- ↑ (1985) „Accountability: A social check on the fundamental attribution error”. Social Psychology Quarterly 48 (3), 227–236. o. DOI:10.2307/3033683.
- ↑ Morewedge (2015. augusztus 13.). „Debiasing Decisions Improved Decision Making With a Single Training Intervention”. Policy Insights from the Behavioral and Brain Sciences 2, 129–140. o. DOI:10.1177/2372732215600886. ISSN 2372-7322.
- ↑ (1986. február 1.) „Attentional bias in emotional disorders”. Journal of Abnormal Psychology 95 (1), 15–20. o. DOI:10.1037/0021-843x.95.1.15. PMID 3700842.
- ↑ (2007. január 1.) „Threat-related attentional bias in anxious and nonanxious individuals: a meta-analytic study”. Psychological Bulletin 133 (1), 1–24. o. DOI:10.1037/0033-2909.133.1.1. PMID 17201568.
- ↑ (2009. február 1.) „Developing interpretation bias modification as a "cognitive vaccine" for depressed mood: imagining positive events makes you feel better than thinking about them verbally”. Journal of Abnormal Psychology 118 (1), 76–88. o. DOI:10.1037/a0012590. PMID 19222316.
- ↑ (2010. december 1.) „Attention bias modification treatment: a meta-analysis toward the establishment of novel treatment for anxiety”. Biological Psychiatry 68 (11), 982–90. o. DOI:10.1016/j.biopsych.2010.07.021. PMID 20887977.
- ↑ (2013. április 1.) „Approach bias modification in alcohol dependence: do clinical effects replicate and for whom does it work best?”. Developmental Cognitive Neuroscience 4, 38–51. o. DOI:10.1016/j.dcn.2012.11.002. PMID 23218805.
- ↑ (2007. május 1.) „Anxiety and cognitive performance: attentional control theory”. Emotion 7 (2), 336–53. o. DOI:10.1037/1528-3542.7.2.336. PMID 17516812.
- ↑ Beadel (2014. augusztus 21.). „Change Processes During Cognitive Bias Modification for Obsessive Compulsive Beliefs” (angol nyelven). Cognitive Therapy and Research 38 (2), 103–119. o. DOI:10.1007/s10608-013-9576-6. ISSN 0147-5916.
- ↑ (2013. október 1.) „Cognitive Bias Modification (CBM) of obsessive compulsive beliefs”. BMC Psychiatry 13 (1), 256. o. DOI:10.1186/1471-244X-13-256. PMID 24106918.
- ↑ (2022) „Cognitive Bias. Philogenesis or Ontogenesis”. Frontiers in Psychology 13. DOI:10.3389/fpsyg.2022.892829. PMID 35967732.
- ↑ Representativeness revisited: Attribute substitution in intuitive judgment, Heuristics and Biases: The Psychology of Intuitive Judgment. Cambridge: Cambridge University Press, 49–81. o. (2002). ISBN 978-0-521-79679-8. OCLC 47364085
- ↑ The Affect Heuristic, Heuristics and Biases: The Psychology of Intuitive Judgment. Cambridge University Press, 397–420. o. (2002). ISBN 978-0-521-79679-8
- ↑ (2001) „Social cues and verbal framing in risky choice”. Journal of Behavioral Decision Making 14 (1), 1–15. o. DOI:<1::AID-BDM361>3.0.CO;2-N 10.1002/1099-0771(200101)14:1<1::AID-BDM361>3.0.CO;2-N.
- ↑ (1955) „A behavioral model of rational choice”. The Quarterly Journal of Economics 69 (1), 99–118. o. DOI:10.2307/1884852.
- ↑ a b (2012. március 1.) „Toward a synthesis of cognitive biases: how noisy information processing can bias human decision making”. Psychological Bulletin 138 (2), 211–37. o. DOI:10.1037/a0025940. PMID 22122235.
- ↑ Scopelliti (2015. április 24.). „Bias Blind Spot: Structure, Measurement, and Consequences”. Management Science 61 (10), 2468–2486. o. DOI:10.1287/mnsc.2014.2096.
- ↑ Morewedge (2015. október 1.). „Debiasing Decisions Improved Decision Making With a Single Training Intervention”. Policy Insights from the Behavioral and Brain Sciences 2 (1), 129–140. o. DOI:10.1177/2372732215600886. ISSN 2372-7322.
- ↑ (2018. július 1.) „The Reflective Mind: Examining Individual Differences in Susceptibility to Base Rate Neglect with fMRI”. Journal of Cognitive Neuroscience 30 (7), 1011–1022. o. DOI:10.1162/jocn_a_01264. PMID 29668391.
- ↑ (2011. október 1.) „The Cognitive Reflection Test as a predictor of performance on heuristics-and-biases tasks”. Memory & Cognition 39 (7), 1275–89. o. DOI:10.3758/s13421-011-0104-1. PMID 21541821.
- ↑ (2018. augusztus 1.) „Age-differences in cognitive flexibility when overcoming a preexisting bias through feedback”. Journal of Clinical and Experimental Neuropsychology 40 (6), 586–594. o. DOI:10.1080/13803395.2017.1398311. PMID 29161963.
- ↑ Kahneman's Fallacies, "Thinking, Fast & Slow" (amerikai angol nyelven). Wenglinsky Review, 2017. január 23. (Hozzáférés: 2023. november 19.)
- ↑ Clavien, Christine (2010. augusztus 21.). „Gerd Gigerenzer, Gut Feelings: Short Cuts to Better Decision Making” (angol nyelven). Ethical Theory and Moral Practice 13 (1), 113–115. o, Kiadó: Penguin Books. DOI:10.1007/s10677-009-9172-8. ISSN 1386-2820.
- ↑ Gigerenzer, Gerd. Adaptive thinking : rationality in the real world. Oxford: Oxford Univ. Press (2000. augusztus 21.). ISBN 978-0-19-803117-8. OCLC 352897263
- ↑ Gigerenzer, Gerd. Simple heuristics that make us smart, Todd, Peter M., ABC Research Group., New York: Oxford University Press (1999. augusztus 21.). ISBN 0-585-35863-X. OCLC 47009468