Kálium-jodid
Kálium-jodid | |
![]() |
![]() |
IUPAC-név | kálium-jodid |
Kémiai azonosítók | |
---|---|
CAS-szám | 7681-11-0 |
EINECS-szám | 231-659-4 |
RTECS szám | TT2975000 |
ATC kód | R05CA02, S01XA04, V03AB21 |
Gyógyszer szabadnév | potassium iodide |
Gyógyszerkönyvi név | Kalii iodidum |
Kémiai és fizikai tulajdonságok | |
Kémiai képlet | KI |
Moláris tömeg | 166,00 g/mol |
Megjelenés | fehér kristályok |
Halmazállapot | szilárd |
Sűrűség | 3,13 g/cm³ (20 °C) |
Olvadáspont | 686 °C |
Forráspont | 1330 °C |
Oldhatóság (vízben) | 1430 g/l (20 °C) |
Termokémia | |
Std. képződési entalpia ΔfH |
−328 kJ/mol |
Standard moláris entrópia S |
51,6 J/(mol·K) |
Veszélyek | |
EU osztályozás | nem veszélyes |
Lobbanáspont | nem gyúlékony |
Rokon vegyületek | |
Azonos kation | a kálium vegyületei |
Azonos anion | jodidok |
Ha másként nem jelöljük, az adatok az anyag standardállapotára (100 kPa) és 25 °C-os hőmérsékletre vonatkoznak. |
A kálium-jodid (KI) egy kristályos só, amit a fényképészetben és a sugárkezelések során használnak. Fontos jodidforrás, mivel kevésbé nedvszívó (higroszkópos) mint a nátrium-jodid, ezért könnyebb vele dolgozni. Viszont erősen nedvszívó, ha kálium-karbonát, kálium-jodát vagy nátrium-jodid szennyezést tartalmaz. Kocka alakú kristályokat alkot. Színtelen vegyület, nagyon jól oldódik vízben. Metanolban jól, etanolban kevésbé jól oldódik.
Kémiai tulajdonságai
[szerkesztés]A KI hő vagy fény hatására vagy hosszabb ideig nedves levegőn állva megsárgulhat, mert a jodid jóddá oxidálódik.
A kálium-jodid oldat jódoldat készítésére használható, mert kálium-jodid oldatban a jód oldódik. Az oldatban a következő reakció játszódik le:
A keletkező KI3 vízben jól oldódik. Barna színű, bomlékony vegyület, könnyen jód szabadul fel belőle. A kálium-jodidos jódoldat, vagy más néven Lugol-oldat a legtöbb esetben úgy viselkedik, mintha a jód vizes oldata volna.
A kálium-jodid vizes oldatából a bróm vagy a klór elemi jódot tesz szabaddá. Erősen savas közegben klór hatására kálium-kloriddá és jód-monokloriddá alakul.
A klóros víz a kálium-jodidot semleges kémhatású oldatban jódsavvá bontja el. Ha vizes oldatban ózonnal reagál, jód szabadul fel belőle:
Ha hidrogén-peroxiddal reagál, először jód és kálium-hidroxid keletkezik, majd a képződő kálium-hidroxid jelenlétében kálium-jodáttá oxidálódik.
Kálium-permanganát hatására semleges lúgos közegben szintén kálium-jodáttá oxidálódik.
Előállítása
[szerkesztés]Előállításakor először jódot oldanak kálium-hidroxid oldatban, majd a keletkező oldatot bepárolják. A reakcióban kálium-jodid mellett kálium-jodát is képződik, ezt szénnel való hevítéssel távolítják el.
Felhasználása
[szerkesztés]A kősóhoz a golyva megelőzése céljából kis mennyiségű kálium-jodidot kevernek. Az analitikai kémia felhasználja kémszerként. Tömény kálium-jodid oldat ezüst-nitrát-nyomok eltüntetésére használható, mert a keletkező ezüst-jodid feloldódik a kálium-jodid fölöslegében.
Nukleáris baleseteknél az esetleg környezetbe kikerült radioaktív jód a táplálékláncba jutva feldúsulhat a pajzsmirigyben, ez megakadályozható kálium-jodid szedésével, mivel a nagy mennyiségben bevitt nem sugárzó jód csökkenti az egyéb forrásokból a szervezetbe bejutó potenciálisan radioaktív jód felhalmozódását.
Források
[szerkesztés]- Nyilasi János.szerk.: T. Balla Gizella: Szervetlen kémia. Gondolat Könyvkiadó, 339. o. (1980). ISBN 963-280-649-2
- Erdey-Grúz Tibor.szerk.: Kertész Gyula: Vegyszerismeret I-II.. Műszaki Könyvkiadó, 784. o. (1955)