Bonaparte Napóleon pénisze
Napóleon péniszét állítólag egy boncolás során amputálták nem sokkal halála után, 1821-ben. Azóta több tulajdonosa is volt, köztük A. S. W. Rosenbach, aki 1927-ben kiállította New Yorkban. 1977-ben John K. Lattimer vásárolta meg, azóta is családja magángyűjteményében van. Leírások szerint olyan, mint „egy bőrdarab vagy egy összezsugorodott angolna”.[1]
Története
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8a/DelarocheNapoleon.jpg/220px-DelarocheNapoleon.jpg)
Napóleont a waterlooi csatavesztés után az Atlanti-óceán közepén fekvő Szent Ilona szigetére száműzték,[2] ahol 1821 május 5-én meghalt[3] A boncolást végző orvos, Francesco Antommarchi több más szervével együtt[4] a péniszét is eltávolította.[2][5] Nem egyértelmű, hogy ez szándékosan vagy véletlenül történt-e;[3] lehetséges, hogy Napóleon káplánja bosszúból lefizette Antommarchit, amiért a császár impotensnek nevezte.[6]
A szervet a káplán Szent Ilonáról Korzikára csempészte. 1916-ig a pap családjának birtokában volt,[1][7] amikor a Maggs Bros londoni könyvkereskedő cég vásárolta meg.[3] 1924-ben került a philadelphiai A. S. W. Rosenbach tulajdonába.[2][5][4][8]
A péniszt 1927-ben a New York-i Francia Művészeti Múzeumban állították ki. A Time magazin riportere szerint olyan volt, mint egy „elhanyagolt szarvasbőr cipőfűző”.[9] Más leírások „egy bőrdarabhoz vagy egy összezsugorodott angolnához” hasonlították.[1] Rosenbach a szervet eladta Donald Hyde gyűjtőnek, akinek a felesége Hyde halála után John F. Flemingnek adta tovább. Tőle egy másik gyűjtő vásárolta meg, aki sikertelenül próbálta eladni a Christie’s egyik árverésén.[3] John K. Lattimer urológus 1977-ben 3000 dollárért vásárolta meg a tárgyat. Jelenleg is a lánya tulajdonában van, akinek legalább 100 000 dollárt ajánlottak érte.[2][5][4][9]
Jellemzői
[szerkesztés]Leírások szerint a tárgy „alig hasonlít emberi testrészre”, hitelessége kérdéses.[7][4] A Channel 4 dokumentumfilmje, a Dead Famous DNA szerint „nagyon kicsi”, mindössze 3,8 cm.[5] Nem tudni, mekkora volt Napóleon életében. A tulajdonos csak tíz embernek engedte megnézni, és sosem készült róla felvétel.[5]
Források
[szerkesztés]- ↑ a b c The Twisted Journey Of 'Napoleon's Privates' (angol nyelven). NPR.org . [2021. január 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2021. január 13.)
- ↑ a b c d Tharoor, Ishaan. „The strange journey of Napoleon’s penis”, Washington Post. [2021. január 16-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2021. január 13.) (amerikai angol nyelvű)
- ↑ a b c d Bierman, Stanley M. (1992. szeptember 1.). „The Peripatetic Posthumous Peregrination of Napoleon's Penis”. The Journal of Sex Research 29 (4), 579–580. o. ISSN 0022-4499. (Hozzáférés: 2021. január 14.)
- ↑ a b c d Pascoe, Judith. „Meanwhile: The pathos of Napoleon's penis”, The New York Times, 2007. május 17.. [2021. január 15-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2021. január 13.) (amerikai angol nyelvű)
- ↑ a b c d e Napoleon had a 'very small' penis according to C4 show (angol nyelven). The Independent , 2014. április 4. [2021. január 14-i dátummal az eredetiből archiválva]. (Hozzáférés: 2021. január 13.)
- ↑ Jenkins, Iain. „Boney's little bit on the side;Napoleon Bonaparte”, The Times, 1992. szeptember 6.
- ↑ a b Vernon, John. „Exhuming a Dirty Joke”, The New York Times, 1992. július 12.. [2021. január 16-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2021. január 14.) (amerikai angol nyelvű)
- ↑ Rugoff, Ralph. „A Little Piece of History: Napoleon's penis, Kirk's tunic and other collectibles”, LA Weekly, 1994. január 13., 37. oldal. [2021. január 16-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2021. január 14.)
- ↑ a b Shay, Christopher. „Top 10 Famous Stolen Body Parts - TIME”, Time, 2011. május 10.. [2021. január 15-i dátummal az eredetiből archiválva] (Hozzáférés: 2021. január 13.) (amerikai angol nyelvű)
Fordítás
[szerkesztés]Ez a szócikk részben vagy egészben a Napoleon's penis című angol Wikipédia-szócikk ezen változatának fordításán alapul. Az eredeti cikk szerkesztőit annak laptörténete sorolja fel. Ez a jelzés csupán a megfogalmazás eredetét és a szerzői jogokat jelzi, nem szolgál a cikkben szereplő információk forrásmegjelöléseként.