BMD–1
![]() |
Ez a szócikk vagy szakasz lektorálásra, tartalmi javításokra szorul. |
BMD–1 | |
![]() | |
Belarusz BMD–1-es harcjárművek | |
Fejlesztő ország | ![]() |
Általános tulajdonságok | |
Személyzet | 2 (vezető, irányzó) + 4 fő |
Hosszúság | 5,40 m |
Szélesség | 2,63 m |
Magasság | 1,97 m |
Tömeg | 7,2 t |
Páncélzat és fegyverzet | |
Páncélzat | 10–15 mm a páncéltesten, 13–23 mm a tornyon |
Elsődleges fegyverzet | 1 db 73 mm-es 2A28 GROM simacsövű ágyú 9M14 Maljutka, 9M111 Fagot, 9M113 Konkursz irányított páncéltörő rakéták |
Másodlagos fegyverzet | 3 x 7,62 mm-es PKT géppuska |
Műszaki adatok | |
Motor | 1 db 5D20–240 típusú dízelmotor |
Teljesítmény | 180 kW (240 LE) |
Felfüggesztés | torziós rugó |
Sebesség | 80 km/h műúton, 45 km/h terepen, 10 km/h úszva km/h |
Fajlagos teljesítmény | kW/t |
Hatótávolság | 500 km |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz BMD–1 témájú médiaállományokat. |
A BMD–1 (oroszul: БМД–1 – Боевая Машина Десанта, magyar átírásban: Bojevaja Masina Gyeszanta, magyarul: deszantharcjármű) szovjet úszóképes, légi szállíthatóságú, ejtőernyővel ledobható deszantharcjármű, melyet a Volgográdi Traktorgyár (VTZ) gyártott 1968–1987 között. A járművek nagy részét a Szovjet Hadsereg állította szolgálatba, kisebb mennyiségben exportálták is. Több helyi háborúban bevetették. A BMD–1-en alapul a BTR–D légi deszant páncélozott szállító jármű. Továbbfejlesztett változata a BMD–2. Légi szállítására az An–12 és Il–76-os repülőgépeket használják.
Története
[szerkesztés]A Kubai rakétaválság nagy nyomást fejtett ki a szovjet vezetésben, hogy fejlesszék a légideszant-csapatokat. A szovjet tanulmányok során kiderült, hogy a könnyűfegyverzettel ellátott ejtőernyősök nem tudják felvenni a harcot az ellenséges páncélosokkal szemben, ezért a szovjet katonai vezetés úgy döntött, hogy az 1966-ban szolgálatba állított BMP–1-hez hasonló, levegőből ledobható harcjárművet rendszeresítenek a a légideszant-egységeknél.
A szállító eszköznek az An–12-est választották, de a repülőgép terhelhetősége miatt a 13 tonnás BMP–1 szóba sem jöhetett, ezért új harcjármű tervezésére adott utasítást a szovjet vezetés. A tervező és gyártó vállalat a Volgográdi Traktorgyár volt. Először átalakított BMP-1 harcjárművel próbálkoztak, 764-es gyártmányjelzéssel, de a kísérletek kudarcba fulladtak. A prototípusok 914 illetve 915-ös gyártmányjelzéssel készültek.
A fejlesztés 1965-ben, a kísérletek 1967-ben kezdődtek, a sorozatgyártás 1970-ben, de a jármű tömege meghaladta 500 kg-mal a követelményeket. 1977-ben modernizálták a BMD–1 harcjárműveket ezek jelzése BMD–1P lett. Az afganisztáni harci tapasztalatok alapján 1983-ban döntés született arról hogy, egy új, jobb technikai tulajdonságokkal rendelkező harcjárművet terveznek a BMD–2-t. A BMD–1 az alapja a BTR–D többcélú páncélozott szállító harcjárműnek is.
Változatok
[szerkesztés]Alapváltozatok
[szerkesztés]- BMD–1K – Parancsnoki változat, amely 1971-ben jelent meg.
- BMD–1M – Modernizált változat.
- BMD–1KM – A BMD–1K parancsnoki jármű modernizált változata.
Speciális változatok
[szerkesztés]- BTR–D – Páncélozott szállító harcjármű, amelynél a torony elhagyásával növelték a szállítható deszantszemélyzet létszámát. 1974-ben rendszeresítették.
Háborús alkalmazás
[szerkesztés]- 1977-1978 Ogadeni háború
- 1979-1989 A Szovjetunió afganisztáni háborúja
- 1975-2002 Angolai polgárháború
- 1982-1989 Irak–iráni háború
- 1990-1991 Öbölháború, Kuvait megszállása
- 1999-2009 Második csecsen háború
- 2003-2011 Iraki háború
- 2008 Orosz–grúz háború
Rendszeresítő államok
[szerkesztés]Angola:
Azerbajdzsán: 40 db
Fehéroroszország: 154 db
India:
Irán: 200 db
Moldova: 44 db
Oroszország: 2500 db
Örményország: 10 db
Ukrajna: 61 db
Üzbegisztán: 120 db
Korábbi rendszeresítők
[szerkesztés]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/BMDgraphic1.jpg/250px-BMDgraphic1.jpg)
Irak: Az összes megsemmisült, vagy leselejtezték.
Kuba: Ingyenesen kapta meg az Angolai hadsereg.
Szovjetunió: Továbbadta az utódállamoknak.
Források
[szerkesztés]- M. V. Pavlov, I. V. Pavlov, Sz. L. Fedoszejev: BMD–1. Bojevaja masina »krilatoj pehoti«. (magyarul: BMD–1. A „szárnyas gyalogság” harcjárműve.), Tyehnyika i vooruzsenyije: vcsera, szegodnya i zavtra, 2009/12. Tyehinform, Moszkva, 2009.