פרנץ פלאטקו
![]() | ||||
מידע אישי | ||||
---|---|---|---|---|
לידה |
2 בדצמבר 1898 בודפשט שבהונגריה | |||
פטירה |
2 בספטמבר 1982 (בגיל 83) סנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה ![]() | |||
שם מלא | פרנץ פלאקטו קופילץ | |||
עמדה | שוער | |||
מועדונים מקצועיים כשחקן* | ||||
| ||||
| ||||
נבחרת לאומית כשחקן | ||||
| ||||
קבוצות כמאמן | ||||
| ||||
* הנתונים מתייחסים למשחקי הליגה בלבד | ||||
![]() ![]() |
פרנץ פלאקטו קופילץ (בהונגרית: Kopiletz Franz Platko; 2 בדצמבר 1898, בודפשט, הונגריה – 2 בספטמבר 1982, סנטיאגו דה צ'ילה) היה שחקן ומאמן כדורגל הונגרי, ששיחק כשוער. פלאטקו היה פעיל בסוף העשור השני ובשנות ה-20 של המאה ה-20, ושיחק, בין היתר, בקבוצות מ.ט.ק. הונגריה, ברצלונה ורקראטיבו ולבה ובנבחרת הונגריה. לאחר פרישתו ממשחק אימן מספר קבוצות, והבולטות בהן היו ברצלונה, קולו-קולו, ריבר פלייט, בוקה ג'וניורס ונבחרת צ'ילה.
קריירה
[עריכת קוד מקור | עריכה]עומדים: פורנס (מאמן), מאס, קאסטייו, ליורנס, ולטר, גוסמאן, קרלה ופלאטקו. יושבים: פיירה, ססטרה, סמיטייר, ארוצ'ה וסאז'י.
כשחקן
[עריכת קוד מקור | עריכה]פלאטקו החל את קריירת הכדורגל שלו בעיר מולדתו, בודפשט, במועדון מקומי. ב-1920 שיחק לתקופה קצרה בווינה. כשחזר לבודפשט שיחק במ.ט.ק. הונגריה. בשנותיו בהונגריה, בין 1917 ל-1923, שיחק 6 פעמים במדי נבחרת הונגריה.
פלאטקו שותף בשני משחקי ידידות של קבוצתו מול ברצלונה, ובזכות הצגת יכולת מרשימה הוצע לו חוזה במועדון. פלאטקו הובא כמחליפו של ריקרדו זאמורה, אך במהרה הוא ביסס את מעמדו בקבוצה בזכות עצמו. הוא שיחק שבע שנים בברצלונה, בין 1923 ל-1930. בזמנו בקבוצה זכה עמה בשש אליפויות קטלוניה, שלושה גביע המלך ובאליפות ספרד הראשונה. גבורתו במשחק הגמר של גביע המלך ב-1928 הרשימה את המשורר רפאל אלברטי שכתב אודותיו שיר.
פלאטקו עבר לרקראטיבו ולבה ב-1931 ופרש לאחר שנה.
קריירת אימון
[עריכת קוד מקור | עריכה]מיד לאחר פרישתו החל לעבוד כמאמן. הוא אימן בצרפת בשתי קבוצות שונות בין 1932 ל-1934, לפני שחזר לברצלונה להיות מאמן הקבוצה בעונת 1934/35. על אף זכייה באליפות קטלוניה הוא הוחלף על ידי פטריק אוקונל. פלאטקו עבר לדרום אמריקה, בה זכה להצלחה רבה כמאמן. ב-1939, בראשונה מבין שלוש קדנציות שונות בקולו-קולו הוביל את הקבוצה לאליפות. ב-1940 אימן לתקופה קצרה את ריבר פלייט הארגנטינאית, לפני שחזר לקדנציה שנייה בקולו-קולו, שגם בה זכה באליפות הליגה. ב-1941 מונה למאמן נבחרת צ'ילה. הוא היה מאמנה בטורנירי קופה אמריקה לשנים 1942 ו-1945. במקביל, בשנת 1942, אימן שני מועדונים צ'ילאנים נוספים. ב-1949 אימן את בוקה ג'וניורס. ב-1953 חזר לקדנציה שלישית ואחרונה בקולו-קולו. פעם נוספת זכה עם הקבוצה באליפות הליגה.
לאחר שני עשורים הרחק מברצלונה, חזר פלאטקו לאימון מועדון הכדורגל ברצלונה בעונת 1955/56. בעונה זו, עם שחקנים כגון לאזלו קובאלה ולואיס סוארס, ניצחה הקבוצה בעשרה משחקי ליגה רצופים. השיא לא נשבר עד 2005. למרות רצף הניצחונות, סיימה הקבוצה במקום השני, מאחורי אתלטיק בילבאו. פלאטקו הוחלף בתום העונה.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- פרנץ פלאטקו, באתר Transfermarkt
- פרנץ פלאטקו, באתר BDFutbol
- פרנץ פלאטקו, באתר WorldFootball.net
- פרנץ פלאטקו, באתר National Football Teams
- פרנץ פלאטקו, באתר FootballDatabase.eu
- פרופיל המאמן, באתר Transfermarkt
- פרנץ פלאטקו באתר הרשמי של מועדון הכדורגל ברצלונה
- סטטיסטיקה בלה ליגה כשחקן
- סטטיסטיקת אימון בלה ליגה
מאמני ברצלונה | |
---|---|
|