מכון גתה
![]() סמליל מכון גתה | |
מטה מכון גתה במינכן | |
שפה רשמית | גרמנית |
---|---|
מדינה |
![]() |
מטה הארגון |
Goethe-Institut Central Office Munich ![]() |
מקום פעילות | עולמי |
מייסדים | ממשלת גרמניה |
יושב ראש |
Carola Lentz ![]() |
תקופת הפעילות |
1951–הווה (כ־73 שנים) ![]() |
פרסים והוקרה | |
www | |
![]() ![]() |
מכון גתה (בגרמנית: Das Goethe-Institut, בראשי תיבות: GI), הוא ארגון הנועד להפיץ את השפה והתרבות הגרמנית ברחבי העולם. בגרמניה קיימים 13 סניפים, ובשאר העולם – בכ־97 מדינות – 147 נוספים. הסניף הראשי נמצא בעיר מינכן[1].
מטרות המכון הן קידום לימוד השפה הגרמנית ברחבי העולם, עידוד שיתוף פעולה בינלאומי ובין־תרבותי, וכן ייצוג גרמניה באמצעות הפצת מידע על התרבות והחברה הגרמנית. הוא ממומן בעיקר על ידי ממשלת גרמניה (שכר לימוד ודמי בחינה הם מקורות הכנסה נוספים).
המכון נקרא על־שם יוהאן וולפגנג פון גתה, אחד מסמלי המופת של התרבות הגרמנית ואיש רוח רב השפעה על התרבות המערבית בפרט והעולמית בכלל.
בחינות
[עריכת קוד מקור | עריכה]במכוני גתה ברחבי העולם נערכות מגוון בחינות גרמנית כשפה זרה (Deutsch als Fremdsprache; DaF). הבחינות תואמות את המדד האירופי להערכת שפות (Common European Framework of Reference for Languages), ומוכרות לצורכי לימודים בגרמניה. במכון נערכת בחינה נוספת, ברמה גבוהה מהרמה העליונה של המדד הנ"ל.
להלן רשימת הבחינות, והתאמתן למדד האירופי:
המדד האירופי | בחינה במכון |
A1 - הכרה ראשונית | Start Deutsch 1
|
A2 | Start Deutsch 2
|
B1 | Zertifikat Deutsch
|
B2 | Zertifikat Deutsch für den Beruf
|
C1 | Zentrale Mittelstufenprüfung, Prüfung Wirtschaftsdeutsch
|
C2 - שליטה | Zentrale Oberstufenprüfung, Kleines Dt. Sprachdiplom
|
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]מכון גתה הוקם בשנת 1951, כממשיך דרכה של ה"דויטשה אקדמי" (Deutsche Akademie), האקדמיה למחקר מדעי ולטיפוח הגרמניוּת" שנוסדה ב־1925. מטרתו הראשונית הייתה מתן הכשרה מתקדמת למורים זרים לגרמנית.
בשנת 1953 הועברו במכון קורסי השפה הראשונים.
בשנים 1959–1960 סופחו למכון כל נציגויות התרבות הגרמנית שמחוץ לגרמניה. בכך הפגינה גרמניה את כוונתה לארגן את מוסד ההסברה שלה, ולהעניק לרשת המכונים חשיבות עליונה בתחום זה.
בשנת 1976 הוענק למכון גתה מעמד של ארגון תרבות עצמאי.
בשנים 2001–2003 נקרא המכון Goethe-Institut Inter Nationes, בעקבות מיזוג עם Inter Nationes, מוסד דומה שהקים משרד החוץ הפדרלי של גרמניה. ביוני 2003 הושב השם "מכון גתה".
נשיאי המכון
[עריכת קוד מקור | עריכה]- 1951-1962: קורט מגנוס.
- 1962-1963: מקס גרסמן.
- 1963-1971: פטר פפייפר.
- 1971-1977: האנס פון הרבארט.
- 1977-1989: קלאוס פון ביסמרק.
- 1989-1993: האנס הייגרט.
- 1993-2001: הילמאר הופמן.
- 2002-2008: יוטה לימבך.
- מ-2008: קלאוס-דיטר להמן.
מכון גתה בישראל
[עריכת קוד מקור | עריכה]בישראל פועלים שני סניפים של המכון: בירושלים (ברחוב סוקולוב) ובתל אביב (בית אסיה). גם ברמאללה קיים מכון. כמו בכל מדינה אחרת, גם בישראל מקדם המכון פרויקטים המשותפים לגרמניה ולמדינה המקומית. שנת 2005 עמדה בסימן ארבעים שנים לכינון היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לבין גרמניה.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה (בגרמנית)
אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה (באנגלית)
אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה (בשפות מרובות)
אתר האינטרנט הרשמי של מכון גתה ישראל (בעברית ובגרמנית)
מכון גתה, ברשת החברתית פייסבוק
מכון גתה, ברשת החברתית אקס (טוויטר)
מכון גתה, ברשת החברתית אינסטגרם
מכון גתה, ברשת החברתית טיקטוק
מכון גתה, ברשת החברתית LinkedIn
מכון גתה, סרטונים בערוץ היוטיוב
גילי איזיקוביץ, וולף אירו, מנהל מכון גתה בישראל, משוכנע שתרבות היא הדרך לפתור חיכוכים פוליטיים, באתר הארץ, 18 בדצמבר 2015
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Locations - Goethe-Institut, www.goethe.de (באנגלית)