זקיק שחלתי
![]() | |
שיוך |
שחלה ![]() |
---|---|
תיאור ב |
האנטומיה של גריי (מהדורה 20) (1256) ![]() |
מזהים | |
לטינית (TA98) |
folliculi ovarici vesiculosi ![]() |
טרמינולוגיה אנטומיקה |
A09.1.01.013 ![]() |
TA2 (2019) |
3482 ![]() |
FMA |
18640 ![]() |
קוד MeSH |
A05.360.319.114.630.535 ![]() |
מזהה MeSH |
D006080 ![]() |
מערכת השפה הרפואית המאוחדת |
C0018120 ![]() |
![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/Human_ovarian_follicle.jpg/330px-Human_ovarian_follicle.jpg)
זקיק שחלתי (באנגלית: Ovarian follicle) הוא יחידה ביולוגית המקיפה את האואוציט הראשוני בשחלה אצל נשים.
אנטומיית הזקיק
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/81/Gray3.png/200px-Gray3.png)
הזקיק הוא יחידה ביולוגית המורכבת משכבות שונות של תאים. הזקיק המוקדם מכיל שכבת תאי סטרומל. אלה תאים תומכי פרנכימה ומהווים מרכיב בסיסי לרקמת חיבור של הזקיק אל השחלה. סיבי קולגן מרשתים את תאי הסטרומל ובכך הופכים את קרום הזקיק (הקרום החיצוני) לרקמת חיבור. מרכיב שלישי בקרום הם תאי טקה המספקים לתאים השכנים (תאי גרנולוזה) סוג של אסטרוגן (אנדרוסטנדיול) ובכך אחראי על הפרשת אסטרדיול (שאחראי על המחזור החודשי). התאים יתחלקו בהמשך חיי הזקיק לשכבה חיצונית, שתהווה קרום הגנה, ולשכבה פנימית שתמשיך בהפרשת אסטרוגנים. פנים הזקיק מורכב מתאי גרנולוזה שמפרישים אסטרוגנים בהשפעת הורמון מגרה זקיק (FSH). שכבת תאים זאת עוטפת את קרום ה zona pellucida שהיא קרום עוטף לנוזל הפלזמה שמסביב לאואוציט (תא ביצית מתפתח). שכבת תאים נוספת היא הכתר הזוהר. השכבה מתפתחת בעקבות טרנספורמציה של סוגי אפיתל בזקיק. האנטרום (Antrum) הוא נוזל המתפתח בתוך הזקיק בעקבות זליגה של חומצות היאלורוניות מפלזמת האואוציט. האנטרום גורם לפקיעת האואוציט השניוני מהזקיק בעקבות הלחץ שהוא מפעיל בתוך הזקיק.
הזקיק
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Order_of_changes_in_ovary.svg/330px-Order_of_changes_in_ovary.svg.png)
1. זקיק מוקדם המתפתח לזקיק ראשוני 2. זקיק ראשוני מאוחר שמתפתח לזקיק שניוני 3. זקיק על שם גרף (גרפיאני) 4. פקיעת התא האואוציטי השניוני מהזקיק אל מחוץ לשחלה 5. הגופיף הצהוב 6. התנוונות
הזקיק מורכב משכבות של תאים המאפשרים לאואוגוניום להתפתח ולהפוך לאואוציט שניוני. הזקיק אחראי להפרשת הורמונים וחלבונים התומכים בהתפתחות תא ביצית אחד, במניעת ביוץ נוסף והתפתחות זקיקים נוספים, ובתמיכה בעובר עד יצירת השליה.
שגשוג הזקיק (לאחר פקיעת האואוציט השניוני) ומשך חייו, תלויים בהפריית הביצית.
- השלב הזקיקי (בלטינית: Follicular phase) נמשך בין 1–13 יום.
- הביוץ נמשך כיום אחד, לרוב ביום ה-14 למחזור החודשי בקירוב. כשרמת האסטרוגן גדולה, ההיפופיזה מפרישה את ההורמון LH ומעוררת את הביוץ.
- השלב הלוטאלי (השלב בין הביוץ לדימום הווסת) נמשך בין 10–16 יום. במידה ומתרחשת הפריה, נמשך השלב הלוטאלי עד יצירת השליה (כשלושה חודשים).
התפתחות הזקיק השחלתי
[עריכת קוד מקור | עריכה]התפתחות מוקדמת
[עריכת קוד מקור | עריכה]הזקיק המוקדם (בלטינית: Primordial follicle) עוטף את האואוגוניום בשכבה דקה של תאי סטרומה (תאים מקשרים), תאי זקיק ראשונים וסיבי קולגן (מרכיב עיקרי ברקמות חיבור).
ראשית התפתחות הזקיקים במהלך העוברות. הזקיקים מכילים מספר סוגי תאים המגנים על האואוציט ותהליך התפתחותו. בתחילת תהליך האואוגנזה מתפתחים הזקיקים המוקדמים מסביב לאואוגוניום. הזקיקים המוקדמים מכילים שכבת תאים (תאי גרנולוזה, תאי סטרומל וסיבי קולגן) לא מפותחת ודקה.
התפתחות ראשונית
[עריכת קוד מקור | עריכה]היפרטרופיה של הזקיקים המוקדמים מתרחשת לאחר חלוקה מיטוטית של האואוגוניום. בשלב זה הזקיקים המוקדמים מתפתחים לזקיקים ראשונים. תהליך זה קורה עדיין במהלך הריון העוברה. תהליך צמיחת הזקיק נעצר בשלב בו האואוציט נתקע בשלב המיוזה הראשונה.
התפתחות האואוגנזה ממשיכה מתחילתה של הבגרות המינית ואיתה המשך התפתחות הזקיקים הראשונים המאוחרים (Late Primary follicle). בשלב הראשוני המאוחר, שכבת תאי גרנולוזה ותאי טקה (בלועזית: Theca) גדלים מסביב לתא הביצית. תהליך זה קורה מרגע הפרשת הורמון מעורר הזקיקים (FSH).
התפתחות שניונית
[עריכת קוד מקור | עריכה]בשלב זה הזקיק נקרא זקיק שניוני (Secondary follicle) ומקומו עדיין בשחלה. האואוציט הראשוני מוקף בשכבת כתר זוהר (corona radiata) שמסביבה תאים גרנולוזים רבים, ובסמוך מופיעה בועית נוזל זקיקי המכילה חלבונים היאלינים. הנוזל הוא נוזל המופרש מהאואוציט. מעטפת הזקיק (Theca Externa) שומרת על המבנה בעוד שהמעטפת הפנימית (Theca interna) מפרישה אסטרוגן.
התפתחות שלישונית
[עריכת קוד מקור | עריכה]הזקיק השלישוני (מכונה גם הזקיק הגרפיאני או הזקיק על שם גראף) הוא הזקיק המוכן לביוץ. בשלב זה האואוציט משלים את שלב המיוזה הראשונה (שנעצרה בשלב העוברות) וכך נוצר תא אואוציט שניוני יחיד בתוך הזקיק השלישוני. הזקיק הגרפיאני מכיל שכבה עבה של תאי גרנולוזה, תאי סטרומה וסיבי קולגן. כמו כן גדלה בועית נוזל (כיס אנטרום) מלאה בחומצה היאלורונית בסמוך לאואוציט. ביום ה-14 למחזור החודשי, הזקיק וכיס הנוזל גדלים לממדים גדולים עד כדי פקיעת האואוציט השניוני מהשחלה. הפקיעה נחשבת לפצע, אולם במונחי פריון מעידה על פוריות. הכתר הזוהר הוא החומר היחידי שנותר מהזקיק. הכתר נוצר בהתפתחות הזקיק המוקדם במעבר מאפיתל שטוח לקובייתי. הוא מכיל חלבונים מזינים ומלווה את הביצית עד לשלב הבא. הכתר מהווה מחסום ביולוגי לתאי זרע בגלל הרכבו הכימי.[1]
הזקיק ממשיך לתפקד בתהליך המחזור החודשי גם לאחר פקיעת הנוזל ההיאלרוני ותא הביצית מהשחלה.
תאי הגרנולוזה, המרכיבים את הזקיק, עוברים לוטאינציה בהשפעת ההורמון והופכים לצהבהבים. הזקיק נקרא כעת גופיף צהוב (בלטינית: Corpus luteum). בתהליך זה חלה התפתחות כלי דם, אגירת שומנים והיפרטרופיה של התאים הגרנולוזים ותאי טקה בתוך הגופיף. תאי הטקה מפרישים אסטרוגנים ופרוגסטרון. תאי הגרנולוזה של הגופיף הצהוב מפרישים פרוגסטרון שמונע ביוץ נוסף וזאת משום שפרוגסטרון מדכא הורמון LH. במידת הצורך ממשיך הגופיף להתקיים, כלומר במקרה של הפריה.
הפריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]לאחר הפריה, כאשר העובר הראשוני נקלט ברחם, מופרש ההורמון HCG (המזוהה בעיקר כאינדיקטור להריון בבדיקת שתן סטיק). ההורמון מקיים תקשורת הורמונלית עם הגופיף עד אשר נוצרת השליה. כתגובה לסיגנלים מההורמון, הגופיף מפריש פרוגסטרון ואסטרוגנים לעיבוי הרחם. משך חיי הגופיף מרגע ההפריה, כ-3 חודשים.
ללא הפריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]במידה ולא מופרית הביצית בתוך 14 יום, הגופיף מתנוון והופך לגופיף לבן (בלטינית: Corpus albican). משך חיי הגופיף ללא הפריה, כ-14 יום.
מחזור הורמונלי
[עריכת קוד מקור | עריכה]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2a/MenstrualCycle2_en.svg/350px-MenstrualCycle2_en.svg.png)
התפתחות תא הביצית תלויה לחלוטין בזקיק. הזקיק הוא שמעניק סביבה פונקציונלית לתא ובמקביל מעורר הורמונים המעבים את האנדומטריום (דופן הרחם).
הגופיף אחראי על הפרשת ארבעה הורמונים וחלבונים עיקריים:
- אסטרוגן - היפרפלזיה (שגשוג) של האנדומטריום ובכך הכנתו לקליטת עובר (האנדומטריום הוא קרום פנימי של הרחם, עשוי מאפיתל עמודי חד שכבתי ומשכבת תאי נבט).
- פרוגסטרון - אגירת גליקוגן, החיוני לפלורת הרחם והנרתיק. (הגליקוגן חיוני לשמירת תנאי חומציות מתאימים ברחם. פלורת הרחם ניזונה מגליקוגן) ולתחזוקת האנדומטריום. מעכב GnRh ו-LH (מעכב ביוץ נוסף).
- אינהיבין - חלבון מעכב הפרשת FSH המעורר זקיקים על מנת למנוע הפרשת זקיקים חדשים.
- רלקסין - גורם לעלייה בתפוקת הלב, סינון הדם (בכליה), גמישות רצועות ושרירים.
הורמון ה-GnRh הוא ההורמון המרכזי בתהליך. ההורמון מופרש מההיפותלמוס ומעורר את ההיפופיזה הקדמית להפריש שני הורמוני מין עיקרים: FSH ו-LH. ההורמון FSH מופרש מהיום הראשון של דימום המחזור עד ליום ה-13 למחזור החודשי, אולם תקופת שגשוג הזקיק מתחילה מהיום הרביעי למחזור עד לסוף היום ה-12 (כ-8 ימים). ההורמון מעודד הפרשת אסטרוגנים. ביום ה-14 מופרש הורמון הביוץ-LH שהופך את הזקיק לגופיף צהוב. הגופיף מפריש פרוגסטרון (לקליטת העובר) ואסטרוגנים לעיבוי הרחם והכנת איברי מין משניים לקליטת העובר (בלוטות חלב). ההפרשה מפסיקה עם התנוונות הגופיף, שיגרום להתחלת הפרשת הורמון מעורר זקיק מחדש ביום הראשון למחזור החודשי.
ראו גם
[עריכת קוד מקור | עריכה]לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- human reproductive system | Britannica
- Peter C.K. Leung and Eli Y. Adashi, The Ovary (Second Edition) (עמ' 110), ISBN: 978-0-12-444562-8, 2004
- Catherine Racowsky, Timothy J. Gelety, Principles of Medical Biology (עמ' Pages 77–102), Reproductive Endocrinology and Biology, 1998
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ Elizabeth A. McGee, Aaron J. W. Hsueh, Initial and Cyclic Recruitment of Ovarian Follicles1, Endocrine Reviews, 2011-04-20 doi: 10.1210/edrv.21.2.0394(הקישור אינו פעיל)