היינריך פון קלייסט
![]() | |
לידה |
18 באוקטובר 1777 פרנקפורט על האודר, ברנדנבורג, ממלכת פרוסיה ![]() |
---|---|
התאבד |
21 בנובמבר 1811 (בגיל 34) ואנזה הקטן, ברלין, ממלכת פרוסיה ![]() |
מדינה |
ממלכת פרוסיה ![]() |
מקום קבורה |
ואנזה ![]() |
מקום לימודים |
אוניברסיטת ברנדנבורג ![]() |
שפות היצירה |
גרמנית ![]() |
יצירות בולטות |
The Broken Jug, Penthesilea, The Marquise of O, About the Puppet Theatre ![]() |
חתימה |
![]() ![]() |
![]() ![]() |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/a1/Kleist-Wappen.gif/150px-Kleist-Wappen.gif)
ברנד היינריך וילהלם פון קלייסט (בגרמנית: Bernd Heinrich Wilhelm von Kleist; 18 באוקטובר 1777, פרנקפורט על האודר – 21 בנובמבר 1811, ברלין) היה סופר, מחזאי ומשורר גרמני.
ביוגרפיה
[עריכת קוד מקור | עריכה]פון קלייסט, בן לקצין בצבא הפרוסי, נולד בפרנקפורט על האודר. אביו מת בעודו בן 11, ולכן נאלץ לשמש כמפרנס בגיל מוקדם. למרות זאת הצליח ללמוד בבית הספר עד גיל 15, כאשר גויס לצבא הפרוסי ללחום בחזית המערבית. הוא הפך לקצין ושירת בצבא שבע שנים עד 1799. לאחר פרישתו מהצבא החל בלימודי פילוסופיה, מדעי המדינה, פיזיקה ומתמטיקה בפרנקפורט על האודר.
לאחר מספר ביקורים בוויימאר, בהם פגש את גתה, שילר וסופרים ידועים נוספים, החל להתנסות בכתיבה ספרותית ובמקביל הפך מעורב בפוליטיקה המקומית. כתיבתו לא זכתה להצלחה ואף ניסיונותיו להקים כתב עת ספרותי בשם "פבוס" (Phöbus) לא צלחו. באותה התקופה, חברה ממנה התרשם מאוד, בשם הנרייטה פוגל (Vogel), חלתה בסרטן ועמדה למות. פוגל ביקשה מקלייסט כי ישים קץ לייסוריה. נחוש למות עמה, ובהשפעת כישלונותיו, ירה בה קלייסט בליבה ומיד לאחר מכן שם קץ לחייו. קלייסט היה בן 34 בלבד במותו.
יצירתו
[עריכת קוד מקור | עריכה]חייו של קלייסט הוקדשו לרדיפה אחר המזל האידיאלי והחמקמק, והדבר משתקף ביצירתו. הוא היה הבולט שבמחזאים הצפון גרמנים של הזרם הרומנטי, ואף רומנטיקן אחר לא השתווה לו בעוצמת הרגש הפטריוטי שביטא.
בין האלמנטים של הזרם הרומנטי משתלבים אצל קלייסט גם אלמנטים קלאסיים: פעמים רבות מאמץ קלייסט חומרים ממיתולוגיות קדומות - סממן מובהק של האסתטיקה הקלאסית - ונצמד בעיבודיו למבנה המחזה הקלאסי, מה גם שכתיבת מחזות כשלעצמה אפיינה את הזרם הקלאסי יותר מאשר את הזרם הרומנטי. בה בעת חורגות הדרמות הידועות של קלייסט מעקרונות הסגנון הקלאסיים באופן מובהק, כפי שמבחר הנושאים ממחיש: במקום האלמנט הכלל-אנושי, האזרחי של השירה העתיקה מופיעים החריג, הקיצוני והאיום.
הטרגדיה הראשונה פרי עטו הייתה "משפחת שרופנשטיין". החומר לטרגדיה השנייה, "פנתסילאה" (1808), מלכת האמזונות, לקוח ממקור יווני ומציג תמונה של רגש פראי. להצלחה גדולה יותר משני מחזות אלו זכה מחזהו הרומנטי Das Kätchen von Heilbronn (1808), דרמה פואטית שופעת דחפים וחידות ימיביניימים, אשר שמרה על הפופולריות שלה.
בתחום הקומדיה התפרסם קלייסט בזכות "הכד השבור" (1806), בעוד ש"אמפיטריאון" (1808), עיבוד של הקומדיה מאת מולייר, הוא בעל חשיבות נמוכה. בין הדרמות האחרות של קלייסט נמנה גם "קרב הרמן" (1809), עיבוד דרמטי של נושא היסטורי, השופע אזכורים לתנאים הפוליטיים של תקופתו. שם הוא נותן דרור לשנאתו לכובשים הצרפתיים של ארצו. יחד עם המחזה "פרידריך מהומבורג", אשר נמנה עם מחזותיו הטובים ביותר, פורסם "קרב הרמן" לראשונה ב-1821 בידי לודוויג טיק בכתבי העזבון של קלייסט.
קלייסט היה גם אמן הסיפור, ומבין אסופת סיפוריו שיצאה לאור ב-1810–1811 היה "מיכאל קולהאס" לאחד הסיפורים החשובים ביותר של התקופה בשפה הגרמנית. בסיפור זה מוותר סוחר הסוסים קולהאס (דמות היסטורית אמיתית), בן זמנו של מרטין לותר, על משפחתו, מעמדו בחברה וכל רכושו, ואף עובר לבסוף על החוק, רק על מנת לתקן עוול זניח למדי שנעשה לו. הסיפור מציג את הדמות באופן אמביוולנטי, על כל מורכבותה. סיפורים נוספים הראויים לאזכור הם "רעידת האדמה בצ'ילה", "המרקיזה פון או..." ו"ססיליה הקדושה או כוחה של המוזיקה".
קלייסט כתב גם מספר שירים פטריוטיים, שהזמן לא היטיב עמם.
במלאת 100 שנה למותו הוכרז לזכרו בגרמניה פרס קלייסט, אשר היה הפרס הספרותי החשוב ביותר בתקופת רפובליקת ויימאר.
ספריו של קלייסט בתרגום לעברית
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אל בני דורי, כתבים קצרים, מגרמנית: ישראל זמורה, מאייר: מקס ליברמן, מחברות לספרות, תל אביב 1996.
- מיכאל קולהאס, תרגם מן המקור הגרמני מאיר חרטינר, עם חיתוכי-עץ מאת יעקב פינס, תרשיש, ירושלים 1953.
- מיכאל קולהאס, מתוך כרוניקה עתיקה, מגרמנית: מרים די-נור וחנן אלשטיין, בבל, תל אביב 2002.
- קולהאס ואחרים, כל הנובלות, מגרמנית: רן הכהן, הספריה החדשה, 2002.
- הנסיך מהומבורג, מחזה, תרגם: שמעון לוי, בית צבי 1989.
- רעידת אדמה בצ’ילי, האירוסין בסן דומינגו, האסופי, תרגם: מ.א. ז’ק, הוצאת שוקן, ירושלים 1946.
- שלוש נובלות, מיכאל קולהאז, המרקיזה פון או..., דו-קרב, מגרמנית: ישראל זרחי (מיכאל קולהאז) ומרדכי טמקין, עם עובד, תל אביב 1982.
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- היינריך פון קלייסט בעברית, מאת יוסף ירושלמי, ביבליוגרפיה מקיפה, נדפסה בעלי-שיח, 6, 1979.
- הכד השבור, מחזהו של קלייסט, נוסח עברי דן אלמגור
- היינריך פון קלייסט – על היווצרותה ההדרגתית של המחשבה במהלך הדיבור (מגרמנית: יפתח הלרמן-כרמל), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]היינריך פון קלייסט, ברשת החברתית Goodreads
- כתבי היינריך פון קלייסט בפרויקט בן-יהודה
- כתביו בפרויקט גוטנברג הגרמני
- מידע על היינריך פון קלייסט בקטלוג הספרייה הלאומית
- גיטה אבינור, "מיכאל קולהאס והצדק החמקמק", הפורטת על הפסנתר הכחול: מאמרים בבקורת הספרות, מפעל סופרי חיפה, 1974.
- גלילי שחר, בעולם זה האלימות היא כמצב הטבע, באתר הארץ, 13 במאי 2011
- אריאנה מלמד, מי זה היינריך פון קלייסט הזה?, באתר ynet, 15 בינואר 2002
- לאומיות בחסד היחיד, ביוגרפיה אינטלקטואלית של היינריך פון קלייסט, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה
- היינריך פון קלייסט, על מחשבות תוך כדי דיבור, באתר nrg, 12 במרץ 2009
- משה גנן, גישת קלייסט לדת, מגזין אימגו
- עמר לחמנוביץ, זיכרו את המרקיז, באתר ישראל היום, 22 יוני 2018
- היינריך פון קלייסט, באתר אנציקלופדיה בריטניקה (באנגלית)
- כתבי היינריך פון קלייסט בפרויקט גוטנברג (באנגלית)
- היינריך פון קלייסט, באתר "Find a Grave" (באנגלית)
הינריך פון קליסט (1777-1811), דף שער בספרייה הלאומית