Risto Orko
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Risto_Orko.jpg/250px-Risto_Orko.jpg)
Risto Eliel William Orko (vuoteen 1933 Nylund; 15. syyskuuta 1899 Rauma[1] – 29. syyskuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Orkon ura alkoi Erkki Karun Suomi-Filmi-yhtiön palveluksessa vuonna 1933 elokuvalla Ne 45000. Hän työskenteli elokuvan tuotannossa apulaisohjaajana, toisena ohjaajana yhdessä Karun kanssa, tuottajana, leikkaajana, käsikirjoittajana ja näyttelijänä.
1930-luvulla Orko työskenteli Suomi-Filmin tuotantopäällikkönä ja tuotti vuosikymmenen aikana kaikkiaan 23 elokuvaa. Hänen ohjaamistaan kahdeksasta elokuvasta merkittävimpiä ovat 740 000 katsojaa Suomessa kerännyt Jääkärin morsian (1938) ja ensimmäisenä miljoonan katsojan rajan ylittänyt kotimainen elokuva Siltalan pehtoori (1934). Suomi-Filmi levitti elokuvia myös Yhdysvaltoihin asti, mikä oli harvinaista tuohon aikaan.
Vuonna 1945 Orkosta tuli Suomi-Filmin studion ylijohtaja. 1940-luvulla hän ohjasi enää neljä elokuvaa, mutta tuotti 46 elokuvaa. Sotien päätyttyä Orkon ohjaamat elokuvat Aktivistit ja Jääkärin morsian kiellettiin yltiöisänmaallisina. Orko oli tehnyt myös yhteistyötä silloisen natsi-Saksan kanssa.
Vuosina 1950–1977 Orko tuotti 46 elokuvaa. Hän jatkoi Suomi-Filmin palveluksessa aina 1990-luvulle asti erilaisissa merkittävissä tehtävissä. Vuonna 1980 hän ohjasi yhtiön viimeisen näytelmäelokuvan, suomalais-neuvostoliittolaisen yhteistuotannon Tulitikkuja lainaamassa (Za spitškami).
Orko voitti vuonna 1966 ainoan Jussi-palkintonsa Tunteita-elokuvan tuottamisesta. Vuonna 1948 hän sai kauppaneuvoksen arvonimen[1] ja vuonna 1979 professorin arvonimen. Vuonna 1987 häntä muistettiin elämäntyö-Jussilla. Hän oli Satakuntalaisen Osakunnan kunniajäsen.
Orko kuoli 102-vuotiaana vuonna 2001, eli hän eli kolmella vuosisadalla ja täten myös koko 1900-luvun. Historiaan hän jäi yhtenä suomalaisen elokuvahistorian merkittävimmistä tuottajista ja ohjaajista. Urallaan hän ohjasi 14 pitkää elokuvaa, tuotti yli 100 pitkää näytelmäelokuvaa, 1 900 lyhytfilmiä ja 2 600 mainoselokuvaa.
Risto Orkon puoliso oli voimistelunopettaja, järjestövaikuttaja Liisa Orko vuodesta 1930. Heille syntyi viisi lasta.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Uusitalo, Kari: Risto Orko – Suomi-Filmin 100-vuotias suurmies. WSOY, 1999.
- Uusitalo, Kari: ”Orko, Risto (1899–2001)”, Suomen kansallisbiografia, osa 7, s. 368–370. Helsinki: Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006. ISBN 951-746-448-7. Teoksen verkkoversio.
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Kuka kukin on 1982, s. 691. Helsinki: Otava, 1982. ISBN 951-1-06659-5.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Risto Orkon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
- Risto Orko Elonetissä.
- Kaksi haastattelua Ylen Elävässä arkistossa.
- Orko, Risto hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
|
|
|