Fabiola
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/7/79/Fabiola_of_Belgium_1969.jpg)
Kuningatar Fabiola (11. kesäkuuta 1928 Madrid – 5. joulukuuta 2014 Bryssel[1]) oli Belgian kuninkaan Baudouin I:n vaimo. Hän avioitui kuninkaan kanssa vuonna 1960 ja jäi leskeksi vuonna 1993.
Elämäkerta
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Fabiola Fernanda María de las Victorias Antonia Adelaida de Mora y Aragón oli kaikkiaan seitsemänlapsisen espanjalaisen aatelisperheen kolmanneksi vanhin tytär. Hänen isänsä oli Moran kreivi ja Casa Rieran markiisi Gonzalo de Mora Fernández Riera del Olmo ja äitinsä Blanca de Aragón y Carrillo de Albornoz Barroeta-Aldamar y Elío.
Doña Fabiola de Mora y Aragón opiskeli sairaanhoitajaksi ja työskenteli valmistumisensa jälkeen madridilaisessa sairaalassa. Hän julkaisi nuorena sarjan lapsille tarkoitettuja kertomuksia, kokoelman nimi on Kaksitoista lumoavaa satua. Hän avioitui 15. joulukuuta 1960 Brysselissä belgialaisten kuninkaan Baudouin I:n kanssa. Baudouin oli kuningas Leopold III:n ja kuningatar Astridin vanhin poika. Avioliitto jäi lapsettomaksi, ja kuninkaallinen pari eli hyvin yksinkertaista elämää Laekenin linnassa. He kumpainenkin olivat syvällisesti katolisia ja omaksuivat uuden karismaattisen liikkeen oppeja.
Vuosina 1960–1993 kuningatar Fabiola osallistui miehensä kanssa virallisiin tilaisuuksiin, valtiovierailuihin ulkomaille ja tapasi Brysselissä vierailevia valtionpäämiehiä. Hän oli perustamassa Sosiaalisen turvan sihteeristöä, joka vuosittain vastaanottaa tuhansia ahdinkoon joutuneiden belgialaisten avunpyyntöjä. Järjestö pyrkii löytämään ratkaisuja yhteistyössä ministeriön ja sosiaaliturvaviraston kanssa. Fabiola oli myös Belgian Unicefin suojelija. Hän oli hyvin kiinnostunut vammaistenhuollosta ja perusti vuonna 1967 tarkoitusta varten kuningatar Fabiolan säätiön mielenterveysongelmista kärsiville. Kuningatar kävi usein vierailuilla alan laitoksissa. Fabiola edusti kuningas Baudouin I:n kanssa Belgiaa vuonna 1990 New Yorkissa pidetyssä Yhdistyneiden kansakuntien ensimmäisessä lapsille omistetussa huippukokouksessa. Kulttuurin saralla kuningatar Fabiola toimi vuodesta 1965 lähtien kuningatar Elisabetin kansainvälisen musiikkikilpailun kunniapuheenjohtajana. Kuningatar Fabiola oli toinen Belgian kuningashuoneen jäsen, joka nimitettiin Belgian kuninkaallisen lääketieteellisen akatemian kunniajäseneksi.
Kuningas Baudouin kuoli Espanjassa 31. heinäkuuta 1993. Kuningatar osoitti valkoisella suruasullaan suunnatonta arvonantoa, sillä hän oli valinnut sielunmessun teemaksi toivon. Vuodesta 1993 lähtien hän vähensi julkisia esiintymisiään, jotta hän ei varjostaisi kälynsä kuningatar Paolan esiintymistä. Vuonna 1998 Fabiola muutti pois Laekenin linnasta ja asui huomattavasti vaatimattomammassa Stuyvenbergin linnassa. Miehensä kuoleman jälkeen hän myös toimi Kuningas Baudouin -säätiön kunniapuheenjohtajana. Kuningatar Fabiola kuoli 5. joulukuuta 2014.
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Nurminen, Jussi: Kuningatar Fabiola kuoli Yle Uutiset. 5.12.2014. Viitattu 5.12.2014.
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabiola Wikimedia Commonsissa
- Kuningatar Fabiola Belgian kuningashuoneen sivustolla (englanniksi)
|