Cel-shading
Tähän artikkeliin tai osioon ei ole merkitty lähteitä, joten tiedot kannattaa tarkistaa muista tietolähteistä. Voit auttaa Wikipediaa lisäämällä artikkeliin tarkistettavissa olevia lähteitä ja merkitsemällä ne ohjeen mukaan. |
Cel-shading eli toon shading on kolmiulotteisessa grafiikassa renderöintitekniikka, jolla saadaan aikaiseksi sarjakuvamainen ja käsinpiirretyltä piirrosanimaatiolta vaikuttava grafiikkamaailma. Tekniikkaa käytetään useimmiten videopeleissä. Vaikka tekniikan lopputulos näyttää yksinkertaiselta, prosessi on monimutkainen. Tekniikan nimi juontuu läpinäkyvistä asetaattikalvoista, joita kutsutaan nimellä "cel". Kalvoanimaatiota käytettiin perinteisissä 2D-piirrosanimaatioissa, kuten Disneyn klassikkoelokuvissa.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/b/b7/Toon-shader.jpg)
Cel-shadingissa varjostuksessa käytetään vain muutamaa sävyä kullekin värille ja objekteille piirretään yleensä vahvat ääriviivat.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Videopelit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/fi/thumb/c/c5/Wwfloat.jpg/250px-Wwfloat.jpg)
Yksi ensimmäisistä cel-shading -tekniikkaa hyödyntävistä videopeleistä oli Jet Set Radio, joka julkaistiin Sega Dreamcastille vuonna 2000.[1] Aikaisempi peli Fear Effect julkaistiin PlayStationille samana vuonna, mutta siinä käytettiin vain dramaattisia tekstuureja korostamaan pelihahmojen anime-ilmettä. Fear Effectiä aikaisemmissa peleissä on myös käytetty tekstuureja samassa hengessä, mutta ei yhtä näkyvästi.
Jet Set Radion tyyliratkaisua seurasivat seuraavina vuosina useat pelit, joista tosin vain muutamat sopivat tekniikan pääasialliseen ilmentymään. Seuraavat cel-shading-pelit, jotka kaappasivat pelialan huomion jossakin muodossa, olivat Jet Set Radio Future ja Sly Raccoon vuonna 2002. Ajan mittaan julkaistiin lisää cel-shading-pelejä kuten Dark Cloud 2, Cel Damage, Klonoa 2, ja Viewtiful Joe -pelisarja sekä XIII, tosin mikään peleistä ei saavuttanut suurta myyntimenestystä. Ainoat cel-shading-pelit, jotka ovat saaneet sekä hyviä arvioita että myyntimenestystä pelin Sly Raccoon jälkeen ovat The Legend of Zelda: The Wind Waker ja Sly 2: Konnakopla.
Alkujaan Segan The House of the Dead 3 Xboxille oli cel-shading-tekniikalla toteutettu. Sega julkaisi pelin varhaisessa kehitysvaiheessa tekniikkaa hyödyntäviä kuvakaappauksia pelistä. Sega kuitenkin ilmoitti pian hylkäävänsä graafisen tyylin – syitä hylkäämiseen on pohdittu: Yksi yleisimmistä teorioista on negatiivinen vastaanotto. Monien pelaajien mielestä groteskiin ja väkivaltaiseen peliin ei sovellu sarjakuvamainen tyyli.
Hiljattain käsikonsoleissa, joissa ei ole tarpeeksi tehoja realistisen 3D-maailman tuottamiseen, on käytetty hyödyksi cel-shading-tekniikkaa. Ehkä tunnetuin tällainen pelinimike on Tony Hawk -pelisarja Nintendo DS:lle.
Cel-shading-tekniikan käyttö videopeleissä on vähentynyt sitten sen esittelyn, mutta tekniikkaa kuitenkin käytetään yhä. Hiljattain julkaistuja ja julkaisemattomia cel-shading-pelejä ovat muiden muassa Dragon Quest VIII, Killer 7, Metal Gear Acid 2, The Walking Dead ja Ōkami.
Digitaalisia cel-shading-esimerkkejä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Elokuvat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Joitakin huomattavimpia cel-shading-tekniikkaa hyödyntäneitä elokuvia:
- The Animatrix lyhyitä elokuvia
- Beyblade: The Movie – Fierce Battle
- Useita jaksoja televisiosarjassa Futurama
- Osia japanilaisessa televisiosarjassa Ghost in the Shell: Stand Alone Complex
- Ghost in the Shell: S.A.C. 2nd GIG ja Innocence: Ghost in the Shell
- Hot Wheels Highway 35 World Race
- Lego Exo-Force
- Omenansiemen
- Rescue Heroes: The Movie
Videopelit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Joitakin huomattavimpia videopelejä:
- Auto Modellista
- Borderlands
- Bomberman Generation
- Bomberman Jetters
- Cel Damage
- Crazyracing Kartrider
- Dark Cloud 2
- Dragon Ball Z: Budokai 2, 3, Shin Budokai, ja Tenkaichi
- Dragon Quest VIII
- Gungrave-pelisarja
- Harvest Moon: Save the Homeland
- Jet Set Radio -pelisarja
- Killer7
- Klonoa 2
- The Legend of Zelda: Phantom Hourglass
- The Legend of Zelda: The Wind Waker
- MadWorld
- Mega Man X7
- Mega Man X Command Mission
- Metal Gear Acid 2
- Monster Rancher 3
- Naruto-pelisarja
- Ōkami
- Robotech: Battlecry
- Runaway: A Road Adventure
- Shin Megami Tensei III: Nocturne
- Shin Megami Tensei: Digital Devil Saga ja Digital Devil Saga 2
- Sly Cooper -pelisarja
- Ultimate Spider-Man
- Tales of Symphonia
- Tony Hawk's American Sk8land
- Viewtiful Joe -pelisarja
- Warsow
- Wild Arms 3
- XIII
- X-Men Legends II: Rise of Apocalypse
- Zone of the Enders: The 2nd Runner
Televisiosarjat
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lisäksi joissakin tv-sarjoissa ja mainoksissa on hyödynnetty tekniikkaa:
- Atomic Betty
- Canada's Worst Driver
- Class of the Titans
- Daily Planet (tuotantokausi 2005–2006)
- Delilah and Julius
- D.I.C.E.
- Digimon Savers
- Dragon Booster
- Duck Dodgers
- Family Guy
- Fairly OddParents
- Funky Cops
- Futurama
- G.I. Joe: Sigma 6
- Gundam Seed
- He-Man and the Masters of the Universe
- Initial D: 4th Stage
- Invader Zim
- Kirby: Right Back at Ya!
- MegaMan NT Warrior
- Monster House
- Ōban Star-Racers
- ReBoot jakso My Two Bobs
- The Simpsons
- Sonic X
- Skyland
- Spider-Man
- Sonic X (mm. osa kulkuneuvoista)
- Superior Defender Gundam Force
- The Littlest Robo
- Transformers: Cybertron
- Transformers: Energon
- Winx
- Zoids
- Lego Exo-Force (mainos)
- McCain's Zwak Punch (mainos)
- Sola/Nero/Vena/Olera/Zonte sparking wine (mainos)
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Pretty as a Pixel: The History of Cel-Shading in Video Games scousegamer88.com. 2014. Viitattu 17.7.2022. (englanniksi)
Aiheesta muualla
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cel-shading Wikimedia Commonsissa
- CelShading.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
- GameDev.net - Cel-Shading (englanniksi)